Какво правиш тук?
Дадоха ми отпуска за уикенда и реших да ви изненадам.
Здрасти, войниче. Ти трябва да си Джейк.
Аз спя в стаята ти. - Бог да благослови Америка.
Толкова си сладък, че направо ще те изям,
но ще ми стане лошо.
Миси още ли спи? - Не, под душа е.
След месец отново имам отпуска, може да се видим тогава.
Имам приятел. - Приятел?
Мислех, че...
Сбогом, Джейк. Не бъди герой.
Какво стана, по дяволите?
Мислих, че имаш среща с Линдзи.
Трябваше, но решихме да си починем малко.
Защо? - Не ми се полага тази информация.
Просто ми каза, че сме в почивка.
И трябва просто да чакаш,
докато тя не реши, че си достоен за присъствието й?
Или докато не трябва да й се изчистят улуците.
И това не е евфемизъм.
Ето такива неща трябва да търпиш, когато имаш връзка.
Да, но е малка цена за любовта, дружбата
и паркомясто за розовия Приус.
Не е за вярване, че Линдзи иска почивка от теб.
Моля да ме извиниш,
имам среща с голяма любителка на месото.
Това не прозвуча добре.
Поръчал съм пица.
Уолдън! - Миси?
Съжалявам, че идвам така, но с мама се скарахме
за това дали трябва да плащам наем у тях.
Казах: "И тъпото ти гадже да плаща." Той каза: "Не отговаряй на майка си."
Казах му: "Не ми казвай, по-голяма съм от теб с 6 месеца."
Каза, че винаги съм добре дошла тук и ето ме.
Алън, как си? - Добре. Какво те води насам?
Аз и... - Не.
Джейк, какво правиш тук? - Имам отпуска за уикенда.
Миси? Какво правиш тук?
Джейк! Каква изненада!
Съмнително ми е. - Мислиш ли?
ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА Сезон 10, Епизод 7
Какво съвпадение само! Не е за вярване.
Аз се прибирам и Миси... - Джейк, престани.
Миси, мислих, че сте се разделили.
Така беше, но Джейк ми изпрати една огромна курабийка
във формата на сърце, на която пишеше "Липсваш ми, Миси" и се разтопих.
Не е изцяло моя заслугата. Курабийката беше пълна с трева.
Джейк, искаш ли да идем в спалнята ти и да разопаковаме багажа.
Не, няма проблем, нямам много багаж.
Може да помогнеш на мен да си разопаковам багажа.
Защо?
Пич, тя не говори за разопаковане.
Да, определено съм навит за едно хубаво разопаковане.
Хайде тогава! После може да идем на разходка по плажа.
О, да!
Има предвид наистина да се разходите по плажа!
Изчезвам. - Къде тръгна?
На някое тихо място. - За какво говориш? Тук е тихо.
Изчакай.
Джейк, не бързай толкова, има си цип.
Не мога да слушам как синът ми прави секс.
Извинете?
Съжалявам. Беше неволно.
Просто мисля, че сте много красива. - Благодаря.
Ако не бяхме в библиотека, щях да ви аплодирам.
Разбрах.
Благодаря.
Извинявам се. Какво правите тук?
Вече никой не ходи в библиотеките. - Едно от малкото места,
на които не ме свалят непознати.
Съжалявам. Оставям ви намира.
Аз идвам тук заради голямата колекция от дневници на Томас Едисон.
Много са просветляващи.
Схванахте ли? Томас Едисон...
Електрическата крушка.
Няма значение.
Само за протокола, не ви свалях.
Просто провеждах небрежен разговор.
Разбрано.
Последното, което искам, е да свалям някоя.
Почивам си от цялата схема -
момче среща момиче, момичето го зарязва,
момчето се съмнява в смисъла си да съществува.
Добре.
За Бога! Искаш ли да седнеш при мен?
О, не. Не искам да се натрапвам. - Просто ела.
Аз съм Уолдън. - Уитни.
Уитни, разкажи ми за себе си. С какво се занимаваш?
Актриса съм. - И как върви?
Не много добре. Не съм работила от две години.
Трудно се намира работа, или просто не си талантлива?
Какво имаш предвид с това дали не съм талантлива?
Не ме познаваш, не знаеш какво мога.
Имаш късмет, че няма да се протегна под масата,
за да ти откъсна топките и да ти ги сервирам за вечеря.
Съжалявам. Грешката е моя.
И край на сцената.
Къде е Миси? - Разопакова багажа.
Този път наистина. - Радвам се, че се забавляваш.
Така е. Не си представям да съм с друга.
Да, помня това чувство.
Целуваш момиче, гърмят фойерверки, влюбваш се до уши
и един ден се събуждаш с отчужден брак без любов
до зла жена, която те кара да мечтаеш за ранна смърт
Осъзнаваш, че говориш за майка ми, нали?
Да, значи ме разбираш.
След като се преместих в Ел Ей си обещах да си дам две години,
и ако не бях станала звезда, се прибирам вкъщи и почвам работа.
Колко време ти остава? - 11 дни.
Това са с 4 повече от тези, които Бог си е дал.
Той не е имал моя агент.
Ако можех да те наема, щях да го направя.
Благодаря, оценявам го.
Ами ако мога да те наема? - За какво?
Следи ми мисълта, размишлявам на глас.
Ето как стоят нещата.
Аз съм много моногамен, но не ме бива във връзките,
защото са емоционални, сложни, хората се влюбват и разлюбват
и накрая някой е разплакан. Обикновено съм аз.
Уолдън, няма да съм ти гадже.
Не, не искам това.
Ами ако те наема, за да се преструваш на мое гадже?
За проститутка ли ме имаш? - Не!
Без секс. Махаме секса от масата.
Махаме го от масата, колата, пода, леглото,
вятърната мелница на миниголф игрището.
И трябва да повярвам, че някакъв случаен човек
от обществената библиотека ще ми плати да му бъда компаньонка без секс?
Как тази история не свършва с главата ми във фризер?
Потърси ме в Гугъл.
Какво? - Уолдън Шмид. Потърси ме.
Това са много нули!
Наистина ли си гений, предприемач и филантроп?
Също и се боря с престъпността.
Какво ще кажеш? - Знаеш колко е странно това, нали?
Кое е странното на това да искаш да контролираш всичко в една връзка
с помощта на парите?
Нека го кажа по друг начин. Как ти звучат пет бона на седмица?
Звучи ми, че вече имаш приятелка.
Добро утро. - Добро. Къде е Джейк?
Още спи, защото в армията стават в 4 сутринта.
Това е 0400 часа.
Защо им трябва 0-та или 400-те? Колко е часът? Четири! Готово.
Не разбирам часовниците без цифри. Никога не знам колко е часът.
Миси, много те обичам, но трябва да млъкнеш.
Чух само, че ме обичаш много.
Тук си. И... начало!
Очарователен си.
Донесох ти айс-кафе, без захар със соево мляко.
Точно така го обичам. Откъде разбра?
Ти си ми приятел, работата ми е да знам.
Ето какво си мисля. Три думи. Бира, крилца, футбол.
Още три думи. Най. Доброто. Гадже.
Ще се преоблека. - Защо?
С някаква вмирисана блуза съм. - Миризлив... точно така те обичам.
Това е готино.
Може ли да пърдя в колата?
Здравейте? - Извинете, че ви безпокоим, сър.
Тук ли живее редник Джейк Харпър? - Да, всичко наред ли е?
Не, сър. Отсъства без отпуска.
Дезертирал е? - И двамата го казахме.
Ако не се върне в базата до 24 часа, ще му бъдат повдигнати обвинения.
Това не е хубаво.
Не, сър. Лошо е.
Не съм го виждал.
Но ако го видя...
Веднага ще се свържа с вас. На мига.
Благодаря ви, сър. Ето ни визитката.
Приятен ден, сър.
Джейк!
Джейк? - Не сега, татко.
Военната полиция те търсеше на вратата.
Какво им каза? - Че не си тук.
Мерси. Ще се видим на вечеря.
Шегуваш ли се, Джейк? Дезертирал си?
Не е толкова голяма работа. - Може да идеш в затвора!
Наистина ли? Това звучи малко крайно.
Достатъчно. Вземи си нещата, ще те закарам до базата.
Не, ще остана с Миси. - Това не е дебат. Да вървим!
Вече не съм дете. На 18 съм и съм в армията.
Оправдаваш се с това, че си в армията, за да не се върнеш в армията?
Нека аз да опитам да поговоря с него.
Можеш ли да го вразумиш?
Бива ме да манипулирам хората. Наричат ме Повелителката на хората.
Като Повелителката на конете, само че го правя с хора.
Веднъж опитах с кон. Гледаше ме като луда.
Точно както го правиш в момента. Ще говоря с Джейк.
Не бива да ми става снаха!
Браво, връщаш се. - Не. С теб изчезваме от тук.
Къде ще отидем? - Няма значение.
Просто искам да съм с теб. - Трябва да се прибера. Имам работа.
Щом аз мога да напусна армията, ти можеш да напуснеш работа.
Чакай малко. - Защо? Обичам те и ти ме обичаш.
Нали? - Джейк...
Трябва да знаеш колко много те харесвам.
Човече...
Но си в добра компания, защото аз харесвам само хубави неща.
Като сладолед мелба, да скачам по опаковка с мехурчета
и мечето в рекламата за тоалетна хартия,
която си бърше задника в дърво.
Този път го чух, трябва да млъкна.
Взех ти още една бира. - Не знам дали трябва.
Пияните мъже са секси.
Уитни, прекарвам си жестоко с теб.
Радвам се. Защото мисля, че си невероятен.
Благодаря.
Наистина ли го мислиш?
Разбира се. Ти си умен, забавен,
да не споменавам, че си и много красив.
Късно е, спомена го!
Но наистина...
Много се радвам, че те срещнах.
Благодаря. Аз също.
Ето къде е работата. Аз наистина го мисля.
Аз също.
Не знам дали го казваш, защото ти плащам,
или защото го мислиш наистина.
Как ти се струва?
Че наистина го мислиш. - Значи само това е важно.
Не, не е.
Искам да знам дали наистина е наистина
или е "Най-добро представяне от гадже наето в библиотека".
От моя страна е истина. - И от моя.
Ако не ти плащах, щеше ли да се чувстваш така?
Нямаше да има значение дали ми плащаш.
Но аз ти плащам. - Което не променя чувствата ми.
Да опитаме по друг начин.
Искам да чувстваш, че наистина е наистина...
напълно наистина.
Точно така се чувствам.
Мамка му!
Добре ли си? - Какво ти пука?
Стига, Джейк, знаеш, че ми пука.
Чувствам се много глупаво.
Не.
Не си глупав.
Искаш ли да чуеш какво е глупост? Изпих цял боровинков шейк наведнъж,
три часа ме боля главата и пикнята ми беше синя.
За какво говориш? - Не знам. Не ме бива да мълча.
Обещай да се върнеш в армията.
Ще се върна. - Радвам се.
Забавлявахме се, нали?
Да, така беше.
Помни тази част.
Довиждане, Джейк.
Къде ще намеря друго момиче на име Миси?
Къде е новата ти приятелка? - Свърши работа за днес.
Къде ти е гаджето?
Разделихме се.
Защо?
Мислих, че идвам да се забавлявам за уикенда,
но Джейк ми каза, че ме обича и не можех да му отвърна.
Не исках да го нараня. Просто...
Не е моята сродна душа.
Неприятно ми е да ти го кажа,
но няма такова нещо.
Не е вярно. Всеки има сродна душа.
Когато я срещнеш, чувството е като след първия сняг.
Отиваш на вън с шейната и се изкачваш на най-високия хълм.
Сърцето ти препуска, изпотяваш се, въпреки че сополите са ти замръзнали.
В следващия момент се спускаш по улица Монагу,
смееш се, плачеш и искаш този момент никога да не свършва.
Ето така трябва да те кара да се чувстваш истинската любов.
Никой не трябва да се примирява с по-малко.
Помниш ли как ти казах да млъкнеш по-рано?
Съжалявам. Знам. - Не.
Не ме слушай повече.
Това беше страхотно.
Къде отиваш?
Ще видя дали приятелката ми иска да ми е истинска приятелка.
И Повелителката на хора отново успява.
Летиш по хълма в пот,
навсякъде има замръзнали сополи.
Искам да споделя това чувство с теб.
Наистина.
Аз съм обратна.
Какво? - Харесвам жени.
Наистина ли? - Наистина.
Добра актриса си.
Благодаря. - Искаш ли да идем на кино утре?
Да, звучи супер. - Добре.
Обичам те. - Аз също, миличък!
Добре ли си, приятел? - Да.
Нормално е да си разстроен. - Не съм.
Ако беше, щях да те разбера.
Отдаваш се на някого,
сваляш всички прегради
и ти разбиват сърцето.
Съжалявам, че мина през всичко това.
Убива ме да те гледам как изпитваш болка.
Знам, че сега си войник,
но още си малкото ми момченце.
Помня как те донесох от болницата завит в малкото синьо одеяло.
Много те обичам.
Ще ми се аз да страдам вместо теб.
Татко, всичко е наред.
Не е! - Може би аз трябва да карам.
Да, това е добра идея.
Благодаря.
Не бива да се отказваш.
Сродната ти душа е някъде там. - Не знам, Миси.
Дръж си очите и сърцето отворени. Не знаеш къде ще я срещнеш.
Може да е навсякъде. Може да е в Коско с престилка
и да раздава яйчни ролца, за да пробват соса с тях.
Избягвай китайската горчица. Влиза добре, но не излиза добре.
Дано я намеря, преди да остарея. - Трябва да побързаш, дядка.
Да се разберем нещо.
Следващият път, когато си в града,
ако не си намерила никой и аз не съм...
Какво ще кажеш ти и аз...
Щях да кажа да си помогнем да намерим някого!
Превод: KALBI kalburov@gmail.com