Би било справедливо в отборите всички играчи да са с еднакъв ръст.
Така ти се струва, а?
Да, като в бокса. Тежки с тежки. Леки с леки.
В един твой свят, всички в баскетболния отбор ще са 196,
и ще играят само с противници със същия ръст.
Именно, така никой няма да е ощетен.
Много интересно. - Мислиш ли?
Не, но ако ти кажа: "По-тъпо нещо не съм чувал", ще се скараме.
Но въпреки това го каза.
Трябва да говорим за нещо. - "Тъпо" не беше подходящата дума.
Не става въпрос за това. - Не може ли да почака до почивката?
Ще ходя на погребение този уикенд. - Съжалявам. Кой е починал?
Бившата ми снаха. - Това ли беше толкова важно?
Тя така и така ще си е мъртва и на почивката.
Бях близка с нея и искам да й отдам последна почит.
Отивам в Санта Барбара и ще прекарам уикенда с бившия ми съпруг.
Добре.
Поясни как точно.
Всички ще спят у родителите му.
Искаш ли да дойда с теб? - Не. - Супер.
Защо не? - Искаш ли да дойдеш?
В никакъв случай. - Така си и помислих.
Просто искам да бъда пряма с теб.
С Алекс бяхме женени 8 години, не си прави грешни заключения.
Нямаше да си правя никакви, ако не ми беше казала.
Не искам да имаме тайни един от друг.
Съгласен съм, не трябва да имаме. От този момент нататък.
Що за човек е Алекс?
Добро момче. Оженихме се твърде млади и искахме различни неща.
Не е искал твоите неща? Та те са прекрасни.
Благодаря.
Да не е станал гей?
Не. - Мамка му.
Ревнуваш ли? - Естествено, че не.
Може би малко, защото неговата майка е умряла.
ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА Сезон 6, Епизод 16
И ти ми липсваш, мила. Как мина погребението?
Да, сигурно са били много натъжени.
Вероятно затова не им викат забавопогребения.
Да, тъпичко беше.
Сега в къщата ли си?
А къде е бившият ти?
Колко далеч е стаята му от твоята?
Това няма нищо общо с ревността.
От опит ти казвам, че пенисите не скърбят дълго време.
Няма да ти дам колата ми, преди да вземеш книжка.
Дори и по алеята? - Никъде.
А ако получиш инфаркт? - Викни линейка.
Ако не пристигнат навреме, може ли да ти взема колата?
Ето я моята банда. Какво ще правим тази вечер? Мислете мащабно, аз черпя.
Пиян ли е? - Вероятно.
Къде е Челси? - Извън града.
Значи нея я няма и изведнъж се оказва, че имаш време за нас?
Ами ако имаме планове? Животът ни тече и без теб.
Не съществуваме само когато имаш нужда от нас.
Аз съм свободен. - Аз също, само споменавам.
Кино, боулинг, мини голф, бардак?
Аз съм за бардака. - Изобщо знаеш ли какво е?
Не и от личен опит, затова гласувах за него.
Да идем на кино. - Дадено, има ли хубави филми?
Има нов пиратски филм. Направо е шукар.
Нямате чувство за хумор.
Може ли да идем в новото кино с огромните хот-дози?
Току-що приключи с вечерята. - Но не и с яденето.
Здрасти, Чарли. - Уанда, какво правиш тук?
Бях в квартала и съм пияна и разгонена.
Нов план.
Тази виждал ли съм я преди? - Съмнявам се.
Вижда ми се позната. - Руса, едрогърда и пияна?
Нормално да ти е позната.
Мислех, че той харесва Челси. - Харесва я.
Тогава защо е с Уанда? - Нещата стоят така.
Въпреки многото му завидни качества, чичо ти Чарли по душа е отрепка.
Така мислих и аз, просто исках второ мнение.
Ще взема още една бутилка.
Тази е като камила.
Само че гърбиците й не са на гърба.
Беше по-смешно от смешката на Джейк.
Не се сърдете, друг път ще идем на кино.
Не става въпрос за това. - Тогава къде е проблемът?
Че си отрепка. - Защо?
Имаш връзка с прекрасна жена, но пак продължаваш да хортуваш.
Изневерява. - Тогава защо просто не го каза така?
Челси вероятно прави същото в момента. - Сериозно?
Налива алкохол в гърлото на размазана девойка?
Размазана? - Пияна.
Кой се опитваш да впечатлиш?
В момента Челси е в същата къща с бившия и съпруг.
Защо? - Майка му е умряла.
Извинявай, в такъв случай си напълно оправдан.
Не е. - Бях неискрен.
Какво? - Сарказъм.
Ето за това мама ти се дразни толкова.
Прави каквото искаш, щом така ти е добре.
Щеше да ми е най-добре ако водехме този разговор по телефона.
Виж него го разбирам.
Чарли. Легло. Веднага. Ела.
Кратка и ясна.
Това каквото си мисля ли значи?
Дълбоко се съмнявам.
Ехо?
Тук съм, скъпи.
Добре ли си? - Да, защо?
Няма значение, ела.
Да те вкараме в леглото. - Благодаря.
Помниш ли как във Вегас навих онази сервитьорка да се присъедини?
Да, помня. - Миналата седмица я видях в Хард Рок.
Сериозно? - Доста е напълняла.
Така ли? - Имахме късмет.
Спахме с нея точно преди да откаже пушенето.
Слушай, Уанда... - Но пък мирише по-хубаво.
Сигурно... - На чипс.
Трябва да проверя нещо.
Може ли да почна без теб?
Горното чекмедже, избери си.
Внимавай, големият е фенер.
Това беше бързо. Предполагам.
Прави сте, аз съм отрепка.
Да не си имал морален проблясък?
Това значи... - Не си прави труда.
Не знам как му се вика, но в леглото ме чака мацка, а не съм заинтригуван.
Може да си обратна отрепка. - Ще ти кажа какво става.
Прекалено много държиш на Челси, за да направиш секс за една вечер.
Прав си. Луд съм по нея.
Ама че гадно.
Ало? Здрасти, Челси!
Дай ми го.
Какво става, мила?
Направил го е на погребението на майка си?
Налетял й е. Ама че отрепка.
Не вини себе си. С право отиде на погребението.
Тази вечер?
С удоволствие ще те видя,
но не е ли късно да идваш чак от Санта Барбара?
А, ти вече си тръгнала?
Толкова си близко?
Чудесно. Карай внимателно.
Мамка му, мамка му, мамка му.
Нали като бях малък имаше буркан за псувни?
Помня. - Къде отидоха парите?
Не го разбирай погрешно, но трябва да се изнасяш.
Хайде, движение!
Уанда?
Уанда...
Мамка му.
Значи колата е машина на времето?
Казва се ДеЛореан. Не ги произвеждат вече.
Мамка му, мамка му, мамка му. Трябва ми помощ.
Какво се е случило? - Уанда припадна, а Челси идва насам.
Интересна е историята на ДеЛореана.
Построен е от Джон ДеЛореан. - Слушаш ли ме? Имам спешен случай!
Ако беше мъртва щеше да е спешно. Припадналите са си чисто ежедневие.
Защо му викат Завръщане в бъдещето?
Защото са в миналото и трябва да се върнат...
У дома?
За Бога, хайде де!
Приятелката ми идва, а горе има полугола жена!
Полугола? Ще ти помогна.
Сядай.
Опита ли да я събудиш? - Естествено! Не ми е за сефте!
Какво очакваш да направим? - Да я облечете и приберете.
Стига приказки, да почваме.
Казах да сядаш.
Къде живее? - Не знам.
И как да я закарам у тях? - За всичко ли да мисля? Помогни ми!
Хубаво.
А после аз съм бил отрепката. - Грешно ме разбираш.
Имах предвид, че ситуацията е кофти.
Да бе! Изправи я, аз ще я облека.
В много добра форма е.
Вдигни й ръцете. - Има мека кожа.
И ухае хубаво.
Сложи й кърпа с хлороформ на устата и я мятай в буса си.
Че защо да хабя хлороформа?
Хвани я за главата, аз за краката. - Защо ти за краката?
Какво значение има? - Харесвам крака.
Хвани я за главата.
На три. Едно, две, три.
За Бога!
Бавно, бавно.
Няма време, по-бързо. - Чарли...
Майко мила, тези са истински!
Бавно, бавно.
Бързо, бързо.
Здрасти, мила. Влизай.
Чарли, беше прав за Алекс.
Алекс? Да бе, Алекс. Каква отрепка!
Искаш ли нещо за пиене? - Не, само да си легнем.
Това звучи прекрасно.
Само да кажа лека нощ на Джейк. - Чакам те горе.
Защо не дойдеш и ти да му кажеш?
Защо? - Ти си ми гадже, той ми е племенник.
Не е ли достатъчно? - Джейк...
По-добре изчакайте, пуснах една бомба.
Какво? - Пръднах.
Използвам изтънчени фрази покрай баща ми.
С Челси дойдохме да ти пожелаем лека нощ.
Добре.
Сдържа чувствата в себе си. Всичко останало пуска в атмосферата.
Здрасти, Челси. Съжалявам за бившата ти снаха.
Благодаря ти. - Джейк, трябва ми помощта ти.
За какво? - Ще изкарвам...
Боклука. - За какво говориш?
За боклука. Ще го изнасям и ми трябва помощта ти.
Значи сега ми искаш помощта? - Да.
А 20-те долара, които ми дължиш?
Чарли?
Ето. - Боклукът добре ли се вижда?
Няма значение, помогни му.
Добре. - Беше ми драго, Челси.
Можех да изкопча и 50, нали? - Даже 100.
Може ли да си лягаме вече? - Леглата са за аматьори.
Ами ако Джейк се върне?
Ще дишаме през устата.
Много позната ми се вижда. - Чудно, само не я изпускай.
Само да разкажа на приятелите... - На никого няма да казваш.
Тогава защо да го правя?
За 20 долара и спомен. Млъквай вече!
Трябва да я сложим в колата. - Искаш ли да я изкарам?
Не, не искам. - Ти я изкарай, аз ще стоя с нея.
Много да внимаваш.
Да продължим горе.
Движение!
Челси, чакай. - Какво?
Много се радвам, че се върна.
Алън, изхвърли ли боклука?
Почти. - "Почти" не е достатъчно.
Поне изчисти ли ми стаята?
Да. - Хубаво.
Лека нощ. - Чарли, може ли да поговорим?
За какво? - Рециклирането.
Не знам какво да правя с големите стомни.
Мила, разполагай се горе. - Побързай.
Първо раздели найлона от стъклата. После... Какъв ти е проблемът?!
В стаята на Джейк е. Какво да правя? - Не знам.
Заведи я на хотел. - Евтин или хубав?
Какво? - Румсървис, гледка към океана.
Така като се събуди, няма да се чувства евтина.
А и в хубавите хотели има безплатна европейска закуска.
Сладки, кафета, портокалов сок... - Знам каква е европейската закуска!
Просто я разкарай! - Добре.
Чарли? - Какво?
Бензина ми е на края. - Ползвай картата.
Чарли? - Какво?
Много се радвам, че си сериозен с Челси.
Тръгвай!
Какво правиш, по дяволите? - Снимка за спомен.
Дай ми телефона. - Добра идея, не мога да ни хвана сам.
Можеш ли да ни снимаш сякаш говорим? - Трябва да изкараме колата.
Не трябва ли някой да остане с нея? - Да, но не трябва да си ти.
Дай ми ключовете. - Каза, че ще я изкарам.
Размислих. - Хубаво, ще кажа на мама за Уанда.
Само да я одраскаш и си мъртъв.
Пич, споко, ще си докараш някой инфаркт.
Ей, това съм аз!
Радвам се, че се върна.
Не обичам да те няма. - Нито пък аз.
Ето къде са били!
Забавна история.
Хвани я за главата, а аз за краката. - Защо ти?
Защото командвам операцията и обичам крака.
Явно няма да я водим на хотел. - Не, няма.
Бързо в колата. - Къде отиваме?
Където искаме, картата на Чарли е в нас.
Превод: KALBI kalburov@gmail. com