Добро утро. - Добро да е.
Чарли, не започвай.
Късно е, събудих се започнал.
Трябва да ходя на работа.
Добре, имам една работа за теб. - Ще довършим това довечера.
Може да трябва да довърша сам.
Давай на воля. - Не е забавно, когато е разрешено.
Чарли, довечера може да спим у нас.
Не, не, не.
Чарли? - Каза ли нещо?
Довечера да отседнем у нас. - Искаш да ми седнеш на лицето?
Да отседнем у нас.
Какво за това?
От три седмици идвам тук. Пътят до работата ми е цял час.
С удоволствие ще ти платя таксито.
Не става въпрос за пътя, идиот. - А за какво?
Ако ще се срещаме редовно, трябва да освен да вземаш, и да даваш.
Квит сме. Снощи се жертвах достатъчно.
Доколкото си спомням, напред си с едно поемане.
Така си мислиш ти. Затова сега ме боли ръката.
Какво ще кажеш за довечера?
С удоволствие, но работата е коварна.
Защо? - Знаех си, че ще ме попита.
Струва ми се, че искаш да се виждаме само у вас и само когато ти е удобно.
Разбира се, че не.
Тогава довечера си у нас. - Страхотно.
Чакам с нетърпение.
ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА Сезон 6, Епизод 8
Какво искаш да правим уикенда? - Все тая, важното е да сме заедно.
Какво си направил? - Нищо? Защо ме питаш?
Или е ограбил магазин за алкохол, или е убил скитник.
Да се обадя ли да питам ли майка ти? - Пробвай, но знаеш как те юрка.
Ще рискувам. - Хубаво, не ми пука.
Изгониха ме от училищния автобус. - Ти си абсолютно мекотело.
Защо са те изгонили? - Това е много забавна история.
Разсмей ме. - Знаеш ли за гъзенето?
Да, досещам се.
Минавахме покрай лекоатлетките и сметнахме, че ще е смешно.
Видя ли, тя схвана.
Берта. - Прощавай, сетих се за бала си.
Какво се случи?
Работех близко до училището и реших, че ще е забавно да...
Не ти. Той.
Извини ме, че тръгнах да споделям.
Какво се случи? - Явно Берта е имала страшен бал.
Пързаляш се по тънък лед, Джейк.
Отдавна не сме карали кънки. - Джейк!
Мама ме наказа за две седмици.
А защо тя не ми каза? - Обещах аз да ти кажа.
Какво да направя, тя ми повярва.
Да идем на кино? Малко сближаване? - Не, без тия.
Кънки? - Не.
Без телевизия, игри, телефон, музика. Всичко, което ти носи наслада.
Не може ли да ме набиеш с колана и да се приключи?
Скучно ми е.
Човече... - Какво има?
Знаеше ли, че град Кълвър е чак до летището?
Да. - Сигурно е на 45 минути от тук.
Ако няма трафик. - Моля?
Кълвър популярен град ли е?
Не особено, но има и други хора,
които имат коли и водят личен живот. - Вярно. Мразя ги.
"Какво има в Кълвър?", запита той, макар да знаеше отговора.
Иска да се дотътря чак до там, за да прекараме нощта заедно.
Горкичкият! Ще караш 45 мин. за да правиш секс.
И 45 на връщане!
90 минути зад волана, за 20, 30 минути зад...
Няма нужда да ти чертая карта.
Къса ми се сърцето. - Не е само това.
Каза, че се паркирало на улиците. Което значи, че има дървета.
А от дърветата тече токсичен сироп, който ти цапа колата.
Мъзга. - Ако успея да стигна до тях.
Нали уж беше по-добре да го правиш у жената, за да се измъкнеш бързо.
Да, ако е за еднократно. За тази ме е грижа. Виждаме се от месец.
И чак сега разбираш къде живее.
Има разлика между загриженост и дебнене, Алън.
Тате, трябва ми лаптопа.
За какво? - Домашно. - По какво?
Мамка му, добър си.
Благодаря, че дойде чак до тук.
Шегуваш ли се? И пеша бих дошъл.
Вероятно бих стигнал по-бързо, заради задръстванията.
Лека нощ. - И на теб.
Какво правиш? - Чух врата на кола.
Нищо му няма на мерцедесът ти, Чарли. - Знам, знам. Все пак ще погледна.
Покривалото ще се изцапа с мъзга.
Нали е точно за това? - Не разбираш, няма проблем.
Нямаш телевизор в спалнята, а? - В дневната е.
Само един ли имаш? - Колко ми трябват?
Имаш три стаи и баня, значи... четири.
Щом искаш да гледаш телевизия, вместо да се гушкаме, твоя воля.
О, не, предпочитам да се гушкаме.
У нас може да правим и двете. Гушкане и телевизия.
Лека нощ, Чарли. - Приятни сънища.
Сега пък какво? - По принцип спя от другата страна.
Е, и? - Спя от ляво,
така гледам към края на матрака.
А тук гледам тила ти, което е хубаво.
В дадени моменти ми е приятно да го гледам от този ъгъл.
Но когато се опитвам да спя е малко смущаващо.
Съжалявам, това е моята страна.
У нас спиш от другата страна.
Защото сме у вас. Сега си у нас.
Аз съм гост. - Както и аз у вас.
Различно е. - Защо?
Нека помисля. - Лека нощ, Чарли.
Хич не си гъвкава.
Мислиш, че аз не съм гъвкава.
Е, не физически,
но по този въпрос си доста твърдоглава.
Лека нощ, Чарли.
Хубаво. Лека нощ.
Ето какво.
Ако се сменим и влезе крадец, мога да скоча и да те защитя.
Така както сме легнали, първият куршум ти е гарантиран.
Ами ако влезе през прозореца?
Чудно. Сега няма да мога да заспя.
Джейк?
Да не си посмял да гледаш телевизия!
Сигурно е горе.
Сякаш се опитвам да спя в джунгла.
Какво става? - Нищо.
Отивах до тоалетната и настъпих котка.
Не е нужно да се измъкваш. Щом искаш си заминавай.
Май някой се е събудил от грешната страна на леглото.
Но нека не отваряме тази тема.
Довиждане, Чарли. - Звучиш ми ядосана.
Защо да съм ядосана?
Защото цял месец идвам до Малибу, а ти не искаш да останеш веднъж у нас?
За това. А и защото май ти осакатих котката.
Върви си, Чарли.
Сигурна ли си? - Умолявам те.
Щом така искаш.
Утре у нас?
Любиш се като жена, но хвърляш като мъж!
Джейк?
Защо спиш отвън? - Ами... Лагерувах.
Няма проблем, щом не гледаш телевизия.
Глупави птици!
Как мина снощи? - Не можах. Опитах, но не можах.
Случва се на всеки мъж. Особено на нашата възраст.
За какво говориш?
Ти за какво говориш?
Че съм толкова свикнал тук, че не мога да спя на друго място.
За това говорех и аз.
Едно време можех да спя навсякъде.
Канапета, подове, свидетелски скамейки, полицейски коли, килии.
Това не е спане, а припадане.
Няма да споря с теб на тема семантика.
Беше ми страшно неудобно там.
Дори да бях успял да заспя, утрото щеше да е трагично!
Защо? - Замисли се.
Къде ще си свърша работата след сутрешното кафе?
Вярно, това е най-хубаво да си се върши вкъщи.
Има дървена седалка на тоалетната.
Ще е като да съм седнал на устата на Пинокио.
Що за хора могат да акат по бензиностанции?
Какво не им е наред?
Ами тези в химическите тоалетни? - Те не са хора, а животни.
Предпочитам да се изсера в багажника на колата.
Правил съм го.
Срал си в багажника на колата си? - Не в моята, в твоята.
Това си бил ти?!
Мислех, че е бил някой койот.
Какво правиш, по дяволите?! - Свиря "Дим над водата".
С езика си? - Яко, а?
Не е яко. Отвратително е! Алън, ела тук!
Какво пък сега? - Детето ти ми ближе пианото.
Джейк, не ближи пианото на чичо си.
Скучно ми е. - Иди да четеш книга.
Не ми се чете. - Тогава я оближи.
Докога ще продължи това? - Две седмици.
Показал си е задника на лекоатлетките. - Затова ли е наказан?
Ти си го правил на женския хор.
Не и умишлено. Ти ми свали гащите пред женския хор.
Вярно. Както и да е, сложиха те в годишника.
Берта, тръгвам. - Чакай!
Къде отиваш? - Челси ще ми даде втори шанс.
Ето ти сакът за преспиване.
Благодаря. - И това за една нощувка?
Една нощ и утрешна бизнес среща с Пинокио.
Сложила съм ти джапанките, кърпите, халата,
сапуните и шампоана. - Супер.
Мини телевизора, възглавницата, чаршафите от египтянски памук,
пакет от специалното ти френско кафе. - Чудно.
Сладко от малини без семена, разхлабително и т. хартия с ланолин.
Добре.
Кълвър, идвам!
Ще се издъни. - Със сигурност.
Никога не съм го виждал да яде сладко от малини без семена.
Защото не си мазал задните си части с него.
Радвам се, че това е важно за теб.
Ти си важна за мен.
Какво правиш?
Донесох си чаршафите. Хвани от другия край.
Какво им е на моите? - Нищо. Моите са по-хубави.
Египтянски памук. Към осем милиона нишки.
Добри новини. Реших проблема с това кой от коя страна ще спи.
Просто ще спя наопаки.
Така ще гледам в правилната посока.
И краката ти ще са в лицето ми. - Предвидил съм го. Ментов лосион.
Сякаш спиш в Бонбонен свят.
Щях да забравя.
Тоалетна хартия?
Не се надявай много. Ще направя опит.
Джейк?
Тук ли си?
Да си виждал сина ми?
Какво, по дяволите? - Защо не чукаш?
Излизай от ваната.
Хубаво. - Толкова ли е важна телевизията?
Нужно ли е да питаш? - Отивай си в стаята.
Виж седалката на чичо Чарли. С нагревател е!
Заминавай!
Може ли от сладкото с малини? - Не го пипай!
Топличко.
Как ми се ще да ми се ака.
Ще се изпишкам като жена.
Чарли...
Какво? - Не се получава.
Твърде ментолови ли са ми краката? - Не са те.
Е, те също, както и чаршафите, електрическата четка за зъби.
Това е ултразвуков зъбен уред.
Вибрира по-силно от пластмасовото яйце, което държиш в шкафа си.
Точно така. Имам от тези.
Прибирай се. - Искам да остана тук.
Направих грешка. Вече ще спим само у вас.
Добре. Ти решаваш.
Аз съм много отстъпчив.
Трябва да й сложиш звънец.
Здравей, г-н Легло.
Ще дойда след малко след като отдам чест на Проф. Тоалетна.
Здравей.
Превод: KALBI kalburov@gmail.com