Написа ли си цялото домашно? - Да.
Браво! Сега ще си почиваш уикенда. - Така съм го планирал.
С изключение на... - Нищо.
Е, извинявай тогава.
А, да. - Ето го!
Може да трябва да пиша доклад за книга за понеделник.
Как така "може"?
Ако земетресение не срути училището, ще трябва да напиша.
Коя е книгата?
"Укротяване на опърничавата" от Уилям Шекспир.
Ще му е полезно, като мие тоалетните в заведението за палачинки.
Знаеш ли, бих хапнал палачинки. - Кажи ми, че си чел книгата.
Ще ми се да можех, тате.
Щях да я прочета, но не мога да я намеря.
Изгубил си книгата? Какво щеше да правиш с доклада?
Като изключим земетресението? - Да.
Разчитах предимно на земетресението.
Обличай се, отиваме в книжарницата. - Може ли да спрем за палачинки?
Сигурно те е яд, че си взел ЛСД преди да почнеш да го правиш.
Не съм взимал. - Казвай на хората, че си.
ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА Сезон 5, Епизод 18
Имал си четири седмици да напишеш доклада.
Преживей го, тате. - Спокойно, Алън.
Като го оставят на поправка, ще има осем седмици да го напише.
Освен ако няма земетресение. - Извинете.
Къде е класическата литература?
На третия етаж до тоалетните. - Благодаря.
Вървете, аз ще поразгледам списанията. - Няма такива списания, вече проверих.
Хайде, малък перверзник. Чакай ни тук.
Чакай. Това не беше ли земетресение?
Мога ли да ви помогна? - Да, търся книга.
Вероятно ви трябва повече информация. Искам книга за отношенията.
О, отношенията.
Не го казвайте така, искам нормална книга за отношенията.
Там е секцията за самопомощ. - Мерси.
Успехче.
По-неприятно е и от купуването на презервативи.
Я да видим сега. "Защо се провалят връзките."
"Умни жени, глупави избори." Слава Богу, че ги има тези.
Извинете.
"Прегърни сродната си душа"?
Така ли пише? Помислих, че е книга за съкилийници.
Затворническа любовна история. - Ясно.
Не, че си падам по такива истории. Харесвам нещата с мацките в затвора.
Кого заблуждавам?
Търся малко помощ. - Не сте сам.
Милиони хора по света търсят помощ. - Леле, почувствах се много специален.
Нека ви питам нещо. Какво бихте променили в себе си?
Дребни неща. - Какви например?
Искам да съм по-щастлив.
Да успея да задържа връзката си с някоя жена,
за да не умра стар, опикан и необичан.
А, да, дребни неща. Може ли да ви препоръчам книга?
Давайте.
"Разчупи границите: Интимността, която заслужаваш."
Надявам се на повече от колкото заслужавам.
Прочетете я, помогнала е на доста хора.
За 25 кинта дано да ми измие и колата.
Чакайте малко, ваша ли е?
Аз съм, да. - Супер. Ще я подпишете ли?
С удоволствие, как се казвате? - Чарли.
Сега като е подписана съм колекционер, не загубеняк.
Ето.
"Чарли, това, че четеш книга за самопомощ, не те прави по-малко мъж."
Отново съм на загубеняк. - Не си, Чарли.
Страх те е да си уязвим.
Кой нормален човек би искал да е уязвим?
Ако не си уязвим, не може да чувстваш нищо.
Да, и? - Прочети книгата.
Чакай. Може ли да те черпя кафе?
Защо? - Искам да поговорим още.
А книгата ще я купиш ли? - Трябва, все пак ти писа по нея.
Тогава да. - Супер.
Става ли да ти дам да ми я платиш? Не искам да ми съчувства персоналът.
Какво е земеровка? - Малък гризач.
Значи книгата е тип "Стюърд Литъл"?
Книгата е за мъж, който се опитва да контролира своеволна и гневна жена.
Посредством гризачи?
Не искам да ти разваля удоволствието. Да намерим чичо ти и да се махаме.
Извинете, видяхте ли господин с черната коса и боулинг ризата?
Разглеждаше секцията за самопомощ. - Не е в негов стил.
Преди малко си тръгна с красива блондинка.
Това вече е в негов стил. - Тате, сбъркали сме книгата.
Какви ги говориш? - На чуждестранен език е.
От епохата на кралица Елизабет е. - Не може ли да вземем на английски?
Тръгвай.
Как може пак да си изгубил книгата? - Не беше нарочно. Защо ми викаш?
Това е едно единственото ми удоволствие като твой баща.
Я виж кой е тук. Мерси много.
За? - Заряза ни в мола.
Трябваше да се приберем с автобус. - Автобуса!
Забравих я в автобуса. Разнищихме мистерията.
Качвай се в колата. - Къде отиваме?
Как мислиш? - Така и не ходихме за палачинки.
Отиваме да ти вземем книгата.
Ще ти я приспадна от джобните. - Кои джобни?
Чакай. Трябва да получавам джобни ли? - Отивай да се обуваш.
Усетихте ли го? - Движение.
Познай. Ще променя живота си и ще получа заслужената интимност.
Чудно. Работи по въпроса, а аз отивам в мола с умника.
Запознах се с авторката, страхотна жена.
Заради нея ли ни заряза? - Да. Знаеш ли какво ми каза?
От страх да не бъда наранен, не изпитвам никакви чувства.
Живея в емоционален затвор, който сам съм създал.
Ама, че работа! Заряза ни.
Знам, но ето важното: Не съм просто затворник, а и директор.
Сменихме два автобуса и ходихме цяла миля по магистралата в час пик.
Разбирам ви.
Хубавото е, че държа ключовете за свободата си.
Няма тротоар по магистралата!
Разбрах те. Ти си ядосан и възмутен.
Разбери, че възмущението е хоросанът в стената,
която държи самотата, отчуждението и отчаянието.
Трета глава: "Да събориш стената".
Начукай си го.
Първа глава на предстоящата ми книга, наречена "Начукай си го".
Втора глава ще се казва: "Целуни ми белия задник".
Не може да се върнем в мола. - Защо?
Няма ми ги обувките.
Разгадахме още една мистерия.
Сбърка крака, приятел. - А, да, мерси.
Трябва да почна да чета "Укротяването на обувката".
Схванахте ли?
Човечеството ще ти е благодарно, ако го кастрираш.
Много вкусно. За пръв път ям етиопска храна.
Обикнах я от престоя ми в Етиопия. - Кога си живяла там?
Мисля, че беше през 1972.
1972? Там ли си родена?
Беше точно след колежа. Бях в Корпуса на мира.
Колежа. 1972.
Трябва ли ти молив?
Не, не, просто мислих аз какво съм правил през 1972.
Разкажи ми. - Нямам ясен спомен,
но мисля, че тогава спрях да ползвам гърненцето.
Важна година и за двама ни.
Влиза ли ти полза дипломата от колежа? Аз ползвам тоалетната за големи.
Свикнал си да излизаш с по-млади жени, нали?
За мен не са важни годините, а характерът и химията между нас.
Образованието, семейните ценности...
Харесвам млади и тъпи, хвана ме.
Не те съдя. Ти си мъж, който знае какво иска. Какво лошо има в това?
Нищо? - Точно така.
Добре си си. - Така ли?
Разбира се.
Би ли го казала на майка ми? - Тя не го ли знае?
За нея единственото ми постижение е излизането от утробата й.
Горкичкият. Това е ужасно. - Нали?
Всяко дете трябва да почувства обич и нежност.
Иначе израства с дупка в себе си, която никога не може да запълни.
Имам огромна дупка. Даже тя може да говори.
Изцапал си се.
Нека аз.
Готово. - Мерси.
Знаеш ли какво?
Харесвам те. - И аз те харесвам, Чарли.
Опитай от моето.
Изглежда гадничко. - Не го гледай, а го опитай.
Само една хапка. Заради мен.
Добре.
Ей, хубаво е. - Казах ти.
Извинете, може ли още една кърпичка?
Какво ще ядем за десерт?
Чарли, благодаря за прекрасната вечер. - За нищо.
Може ли... да те целуна за лека нощ?
По принцип искаш ли позволение? - Не.
Тогава защо сега искаш? - Не знам...
Не искам да загазя.
Вече загазих.
Опа, прощавайте. - Няма нищо. Джереми, това е Чарли.
Чарли, това е синът ми Джереми.
Как си? - Бива.
Извинете, че ви прекъснах. Дойдох само да ти оправя компютъра.
Чарли, беше ми приятно. - И на мен.
Това синът ти ли е?
На колко години е? - 32.
Много са сладки на тази възраст.
Какво? - Трябваше да пишеш доклад.
Знам, но не намирам книгата.
Шегуваш се. Току-що я купихме.
Какво да ти кажа? Къщата е голяма, а книгата - малка.
Намери я.
Много съм уморен. - Намери я!
Няма да стане само с приказки.
Намери книгата!
Пази се. Превърта.
Трябваше да захаросаме книгата. Никога не губи захаросани неща.
Не знам защо си блъскаш главата в стената.
Очевидно му е писано да продава чорапи от багажника на колата си.
Частен бизнес. Би било хубаво.
Как мина срещата? - Супер.
Тогава защо си идваш рано? - Оказа се, че тя има син.
Самотна майка, а? - Да.
Точно това е тя: самотна майка.
На колко е? - 32.
Имах предвид детето. - Аз също.
Ако има син на 32, това я прави поне на...
Моля ти се. Само недей да смяташ.
Голяма работа, срещаш се с по-възрастна жена.
Няма ли да се заяждаш за това? - Глупости, над тези неща съм.
Хубаво.
Аз съм просто жиголо. Където и да ида, хората знаят защо съм там.
Е, явно не съм.
Това е една изумителна жена, годините са без значение.
Да бе! Не понасяш дори точките по остарелите бананите.
Първо, за банана това са признаци, че е омекнал.
И второ, още не съм обелил тази жена.
Във фризера? - Джейк!
Намерих я и чета. Много е яка.
За Бога! - Ей, четях!
Докладът ти не е за пътешествията на капитан Крънч.
Жалко, бих изкарал шестица за него.
Добре.
Не се шегувам.
Ще прочетеш книгата, ще напишеш проклетия доклад,
и ще го предадеш в понеделник, с проверен правопис, и на време!
Някак се съмнявам, тате.
Чети. - Хубаво.
Слушай само. "Ръкавът".
"Спуска се надолу и нагоре, той изваян е като ябълков пай."
Разбирам само: "дрън, дрън, дрън, ябълков пай".
Имаме ли ябълков пай?
Супер. Опасявах се, че първата целувка е била щастлива случайност.
За теб не знам, но аз и преди се бях целувала.
Влизай. - Имаш прекрасен дом.
Благодаря.
Искаш ли да го разгледаш целия?
За днес ми стига толкова.
Разбрах те. Да тръгваме. - Няма ли да си вземеш яке?
Не, няма нужда. - Става хладно в Санта Барбара.
Ако не ти притрябва, ще го оставиш в колата.
Добре.
Разгледай къщата. - Добре.
Здрасти, ти сигурно си Анджи. Аз съм Алън, брата на Чарли.
Здравей. Леле, много силно ръкостискане.
Кинезитерапевтът трябва да има силни ръце.
Кинезитерапевт, а? - Можех да вляза в медицинския.
Просто не исках да стоя четири години в Южна Америка.
Аз съм фенка на кинезитерапевтите. - Шегувате се.
Не. Мисля, че сте чудодейци. - Готов съм.
Сложи ли си слънцезащитен крем? - Не ми е нужно.
Мисля, че ти трябва. Не искам красивата ти кожа да изгори.
Права си. Мерси.
Та, някак споменахте, че съм бил чудодеец?
Да. Миналата година си нараних гърба. Кинезитерапевтът ми ми спаси живота.
Това правим ние. Не сме звезди.
Нямаме привилегията да си паркираме където искаме.
И никой не снима сериали за нас.
Нито пък ни нарича с ласкателни имена.
Без много шум лекуваме хората. - Знам.
Благодаря. Де да ни ценяха повече хора.
Да не ти пука за чуждото мнение. - Боли от липсата на уважение.
"Масажистче, шарлатанин, шаман,
вуду жрец, измамник, провал."
Знаеш ли кои хора говорят така? - Роднините ми?
Те са увредени. Нараняват другите, за да се чувства добре.
Именно. А на мен ми е гадно, защото не мога да ги обидя подобаващо.
Не искаш да го правиш. - Напротив, искам.
Алън, обърни гръб на всичко лошо и се отдай
на любовта, която е около теб.
Любовта е около мен? - Да.
Да не се крие зад омразата и отхвърлянето?
Миличък, в момента те дарявам любов.
Наистина ли? - Да.
Благодаря ти.
Ти си чудесно и ценно човешко същество.
Така ли? - Да.
Виждам, че си се запознала с брат ми.
Прекрасна местност, нали? - Да, страшна.
Анджи, ако харесваш антики, знам прекрасни магазинчета.
Няма да ходим за антики. - Няма проблем.
С Анджи ще идем, а ти си пий в парка.
Има ли игрални зали в Санта Барбара? - Имаш да четеш книга.
А, да. Забравих я.
Ще спрем в някоя книжарница. - Не искаме да ви провалим следобеда.
Ние ви поканихме. Искаме да сте с нас. Нали, Чарли?
Не. - Недей така.
Ето какво - след книжарницата, ще спрем за по сладолед.
Да!
Превод: KALBI kalburov@gmail.com