Няма по-тъп филм, няма и да има.
Плати ли за да го гледаш? - С час и половина от детството си.
Не си изгубил кой знае какво. - Искаше да го гледаш.
Защото мислих, че ще има цици, но нямаше.
Ти беше там. - Боже мой.
Постоянно ми говори така.
Това е Синтия Съливан. - А тя е?
Преди бяхме семейни приятели. Не съм я виждал откакто се разведох.
Не знам дали да я поздравя. Взе страната на Джудит при развода.
Чакай. Имаме право да взимаме страни?
Никой не ми каза. Късно ли е вече?
Не е забавно, Чарли. - Безпричинно обижда всички.
Алън? - Здрасти, Синтия.
Каква приятна изненада. Как си? - Добре. Доста време мина.
Здрасти, Джейк. Много голям си станал. - От пубертета е.
От поничките е. - От тях не растат косми.
Това е брат ми Чарли. - Здрасти.
Бяхме семейни приятели преди да се разделим с Джудит.
С Бил се разделихме. - Сериозно?
Решихме да спрем да се самозаблуждаваме.
Знаеш как е. - Определено.
Не е вярно. - Разбира се, че е.
Синтия, ти ли получи къщата? - Да.
Не спиш на походно легло при брат си? Значи не знаеш как е.
И отново, напълно безпричинно.
Беше ми приятно да се видим. Трябва да се видим някой път.
Би било прекрасно. - Беше ми приятно.
Чао, Джейк.
Хитрец такъв. - Какво?
Прегръдката, "трябва да се видим".
Това не значи ли: "Оправи ме в задънената улица"?
Ти за какво се кикотиш? - Разбрах какво каза.
Намери маса. - Чарли, не разбираш.
Със съпруга й бяхме най-добри приятели 10 години.
Ходили сме по екскурзии заедно... - И не си мечтал да я боднеш?
Беше приятелка на Джудит. Аз бях на мъжа й. Разбира се, че да.
Здрасти. Две кафета и...
И от най-гадното капучино със сметана.
Отдава ти се шанс да си изпълниш фантазията.
Не бих могъл. Не искам да ядосам Джудит.
Джудит се ядосва, че още дишаш.
Не бих могъл да изляза с нея без да съм питал Джудит.
Женчо. - Не съм.
Ами ако беше обратното? Джудит да иска да излезе с теб.
Бих искал да ме попита, преди да си пръсна мозъка.
Толкова лесно ли ще стане? Дай й номера.
Откъде го взе това? - Намерих го на масата.
Джейк... - Ям, където не е нахапано.
Друг път пубертет. Липсва някой хромозом.
Нищо не липсва, бива си я поничката.
ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА Сезон 5, Епизод 13
Здравей, миличък. - Не сега, отивам до кенефа.
Не си му позволил да яде всякакви гадости, нали?
Да съм му позволил? Той яде всичко.
Не бих се учудил ако в момента изкарва консерви.
Чудно. - Исках да те питам нещо.
Какво? - Случайно срещнах...
Чарли, ще ни оставиш ли? - Не, искам да гледам.
Защо? - Мисля, че ще е забавно.
Потърси забавление другаде. - Хубаво, ще ида да говоря с Хърб.
И без това ми е любимият съпруг на Джудит.
Джейк е прав. Понякога безпричинно обиждаш.
Кого срещна? - Синтия Съливан.
Хубаво, и?
Знам, че сте приятелки и се чудих дали има проблем да я поканя на среща.
Добре. - Сериозно?
И двамата сте големи хора, необвързани, а и няма да излезе с теб.
Откъде знаеш? - Знам.
Казала ли ти е нещо? - Не, но не си неин тип.
А какъв е нейният тип?
Умен, забавен, чувствителен, красив.
Е, аз не отговарям ли на описанието? - Понякога си забавен.
Все пак ако се съгласи, нямаш нищо против, нали?
Нямам, но няма да се съгласи. - Може и да се съгласи.
Не само Чарли обижда безпричинно.
Хърб, много хубава шапка.
Трябва да я нося. Иначе ще стана на петна като банан.
Не бих искал бананът ти да стане на петна.
Да вървим. - Чакай.
Водим много интересен разговор.
Кажи му как садиш семената.
Първо проверявам дали почвата е влажна.
Кажи му как го правиш. - Пъхам пръст в майката земя.
Ако е сух, вадя маркуча и напръсквам обилно.
А после? - Внимателно посаждам семето.
Защо внимателно?
Защото ако просто го хвърля, половината отива зян.
Чу ли това, Алън? Ако си хвърляш семето, отива зян.
Изумително. Да вървим. - Чакай.
Какво мислиш за храстите, Хърб.
Обичам гъстите храсти.
Както Бог ги е сътворил.
Аз ги обичам окосени. А ти, Алън? - Да вървим.
Чао, Хърб. - Чао.
Защо се държиш така? - За забавление.
Супер. Ще те взема в 19 ч.
С нетърпение чакам. Чао.
Джудит каза, че Синтия няма да излезе с мен, но сбърка.
Аз ти казах, че ще излезе с теб. - И беше прав.
На свой риск не те слушам като говориш за жени, пиене и венерически болести.
Чуй ме сега.
Довечера се приготви за секс.
Секс? Та това е първата среща. - Не точно.
Вие сте си стари приятели. Познавате се, харесвате се.
Не мисля така. Не и Синтия. - Моля? Наближава 40-те.
Надява се да забърше някой,
който не би и погледнала преди 5 години.
Ще правя секс довечера!
Това и казах. - Де да можех да кажа на Джудит.
Добре ще я наредя. - Не се безпокой, тя ще разбере.
Ти ли ще й кажеш? - Не. - Би ли й казал?
Синтия ще й каже. - А, да, приятелки са.
А и са жени. Те не спират да дрънкат.
Всичко си казват.
Ще е сякаш Джудит наблюдава всяко твое движение.
Всяко? - Представи се на ниво.
Ясно, ясно.
Ами ако нивото ми е твърде зле?
Стегни се, защото ще те изритат от хълма.
Къде тръгна? - Да загрявам пушката.
Използвах метафора. - Аз също.
Отдавна мечтая за това. - Аз също.
Откакто те видях в онази бяла мокра фанелка.
Не мислиш ли, че бързаме? - Не. Цял следобед загрявам.
Страшно, Алън.
Давай. Ще наблюдавам всяко твое движение.
Алън, това беше удивително.
Удивително хубаво, нали?
О, да.
Трябва да призная, че се притеснявах, че ще е неловко.
Защо? - Приятелка съм с Джудит.
С нея си разказваме. - Сериозно?
Да споменеш следващия път за "удивителното".
Не съм такава. Важно е да има дискретност.
Сериозно? Според мен не. Разкажи й.
Не. Даже ми се ще Джудит да е по-дискретна.
Какво имаш предвид. - Прекалено разказва за Хърб.
Голямото пиле е доста скучно, а? - Не.
Казва, че е невероятен любовник. - Така си и... Чакай.
Хърб Мелник е невероятен любовник.
Каза, че не е била с по-добър. - Не. Не.
Това не е възможно. Как може?
Очевидно той е... Не. Не мога да ти разкажа.
Можеш. Давай. - Няма да е редно.
Съжалявам. Просто забрави.
Най-добрият, с когото е била.
Хърб, ти си най-добрият.
Добро утро. - Добро утро.
Как мина снощи? - Прав беше. Правихме секс.
Тогава защо си унил, жребецо?
Няма по-добър от теб.
Нещо ме притеснява. - Какво?
Нямах представа какво изпускам.
Забрави.
Стига. Какво те тревожи? - Нищо. Добре съм.
Стига, бе!
Какво?
В коя вселена Хърб Мелник е по-добър любовник от мен?
Хърб Мелник? Нали щеше да спиш със Синтия?
Да. Знаеш ли какво ми каза? Джудит казала, че Хърб е най-добрия.
Това пък как стана на въпрос? - Има ли значение?
Представям си ситуацията. "О, Синтия, толкова те желая!
Как ли го правят Хърб и Джудит?" - Не беше така.
Значи: "Леле, имаш стегнато дупе. Задникът на Хърб Мелник също е супер.
Не аз повдигнах темата, а Синтия. - Това не е на добре.
С Джудит бяхме заедно 15 години, 12 години женени,
а най-хубавият секс беше посредствен. - Тогава защо се ожени за нея?
Що за малоумен въпрос? Казах ти - правихме секс!
Никога не й е харесало. Не съм и подозирал.
После се появява Хърб с рошавата си коса, глупавия чар
и я прави щастлива.
Значи фермерът Хърб обработва почвата, в която не си си вкарал маркуча.
Маркучът ми? - Да бе, нали се сещаш?
И ти е неприятно, че всяка вечер посажда дърво в Израел.
Под Израел, имам предвид Джудит. - Да.
А под дърво... - Разбрах те.
Защо ми причиняваш това. - Нали ти казах? Забавно ми е.
Това ме подлудява. Как ли го прави?
Може би просто му е голям. - През цялото време ли слушаше?
Ти би ли пропуснал такъв шанс? - Дали е права?
Може би просто е надарен. - Може би.
Висок е 195. Има големи ръце. Ако навсякъде е пропорционален...
Не ми помагаш. - Че кога съм го правил?
Не гледаш правилно на нещата. - Как така?
Виждаш бившата си жена полупразна. Но щом Хърб го има...
Вземете си стая.
О, Алън! - О, Синтия!
О, Хърб! - Здрасти, приятел.
Не мога да го направя. - Какво има?
Трябва да знам. Защо Хърб е най-добрия? Това ме подлудява.
Надарен ли е? - Какво?
Може ли да си почеше пъпа с него?
Няма да ти кажа какво ми е казала.
Стига, жена си. Вие само си плямпате.
Мисля, че още не си превъзмогнал Джудит.
Не ми пука за нея, интересува ме само пенисът на Хърб.
Току-що осъзнах защо се е провалил бракът ти.
Защо? - Изобщо не си в ред.
А, това ли? - Мисля, че трябва да си ходиш.
Но нали бях удивителен? - Махай се.
Хубаво.
Ще се видим вкъщи.
Здрасти, момчета.
Джейк ли ще взимате? - Да, поредния уикенд с хлапето.
Ще го водим на кино. - Добре.
Чака ви. - Супер.
Хайде, Алън.
Нищо не видях, а ти? - Нищо не ми грабна окото.
Каква му е тайната? - Може да няма такава.
Какво имаш предвид? - Поставил си нисък стандарт.
Джудит 15 години яде фъстъчено масло със сладко.
Ако някой й предложи салам, ще си помисли, че й дават пържола.
Джейк, баща ти е тук! Съжалявам за теб и Синтия.
Казала ти е. - Разбира се. Приятелки сме.
Спомена ли думата "удивителен"?
Не, но каза, че май не си ме забравил.
Забравил си я, нали? - Да.
Кажи сега за оная работа на Хърб.
Какво? - Нищо.
Здрасти. - Здравей. Чао, Джудит.
Много хитро. - Понякога трябва да сме прями.
До неделя, Хърб. - Приятен уикенд.
Виж го само.
Разгадахме мистерията.
Браво на вас! Никога не е късно да се научите!
Превод: KALBI kalburov@gmail.com