Докторе, от още колко масажа мислите, че се нуждая?
Ами, г-н Малинкович, да видим...
Синът ми няма да завърши колеж преди 2015, значи...
от доста.
Ще се видим следващия път.
Г- н Дънлоп. Радвам се да ви видя отново. Как сме днес?
Зле... Снощи правих любов с жена ми. - Боже мой, тя добре ли е?
Тя е добре. Беше отгоре. Но гърбът ми се сецна.
Добре, нека те сложим на масата и да се захващаме за работа.
Дръж се, големи приятелю.
Взех малко обезболяващи, които останаха от цезаровото на жена ми.
Май краката малко са ми омекнали.
Колко хапчета взе? - Да видим...
Едно като си легнах... Едно като станах...
Седем. - Наистина ли?
Знаете, че не е добра идея да се тъпчете с наркотици от клас А, като с бонбонки.
Трябва да легна. - Добре, но не тук, не сега.
Боже мой!
Г- н Дънлоп! Г- н Дънлоп, трябва да се изправите.
Помощ!
Пожар!
Великан!
Страхотно.
Д- р Харпър на телефона.
Джудит, моментът не е подходящ.
С пациент съм.
Какво за Джейк?
Не мога да го взема от училище сега. Защо ти не го вземеш?
Не само ти си под натиск, Джудит!
Добре, ще кажа на Чарли да го вземе.
Спри.
Трябва ли да го вдигаш? - Не, секретарят ще отговори.
Чарли е. Оставете съобщението си след сигнала.
Чарли, нужна ми е помощта ти.
Вдигни, вдигни, вдигни!
За Бога!
Видя ли?
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА:::
Сезон 03, Епизод 02 "Любовницата на директор Галахър"
Виж ти кой е тук! - Здрасти.
Защо не си на училище? - Изпратиха го вкъщи за лошо поведение.
Крайно време беше.
Като бях, колкото теб, вече ме бяха арестували два пъти.
Чарли, недей. - Не ме осъдиха.
Стига. Имах лош ден.
Трябваше да отменя всичките прегледи и да затворя кабинета, за да го взема.
Боже, какъв ужас.
Взех някои нови видео игри. Искаш ли да играем?
Разбира се. - Забрави ли, че си наказан?
Не, но защо чичо Чарли трябва да страда? - Отивай в стаята си.
В някои държави си невинен до доказване на противното.
Ти си призна. - А, да.
И държавата, за която говориш е тази, умнико!
Какво е направил? - Нещо ужасно.
Колко ужасно? Всичките игри са за мултиплейър.
Има някакво момиченце в класа на Джейк, казва се Барбара Шмид,
което е малко по-развито физически от другите момичета
и Джейк решил да й направи рисунка и да я покаже на другите.
Само на един човек я дадох.
Какво е станало след това не е моя отговорност?
Човече! Защо си я подписал?
Добре, съжалявам за това.
Прибирай се в стаята си.
"Цицара Шмид. "
Ще я сложа на хладилника.
Чарли, това е сериозно. - Доста ми допада.
Момичето се е прибрало разплакано, майка й е бясна
и Джейк може да бъде изключен. - Заради някаква рисунка?
Възприема се като сексуален тормоз. Училището има строга политика.
Добрите стари времена, когато можеше да се разхождаш в женската съблекалня,
преструвайки се на сляп.
Наистина ли си го правил? Това е ужасно.
Не, ужасната част беше да откраднеш кучето от сляпото дете.
За жалост, времената са се променили
и вече не живеем във филма "Порки".
Какъв е този филм?!
Затвори вратата! Ще поговоря с теб след минута!
По-спокойно. Той не разбира къде е сгрешил.
Прав е! И идея си нямам!
Мисля, че ти казах да затвориш вратата!
Затворена е.
Влизай в стаята си! - Добре.
Знаеш ли какво? Май аз трябва да поговоря с него.
Сега ли искаш да помогнеш?
Какво искаш да кажеш? - Защо не вдигна телефона,
когато имах нужда от теб следобед?
Не исках?
Виждаш ли? Не мога да разчитам на теб.
Никога не съм могъл да разчитам на теб и никога няма да мога да разчитам на теб
и знаеш ли защо? - Защото не може да се разчита на мен?
Да! Именно! Също си и егоист.
И честно казано, аз съм идиотът, защото се заблудих
да повярвам, че когато отчаяно се нуждая от брат ми да вземе детето ми
от училище, него дори го мързи да вдигне скапания телефон!
Добре, в моя защита, наистина не исках.
Добре де, прав си. Съжалявам, трябваше да вдигна телефона.
Забрави. Стореното - сторено. Няма смисъл да се разправяме.
Благодаря.
Просто трябваше да се примиря с факта, че не мога да разчитам на никого.
Камоли на един емоционално недоразвит нарцисист, който мисли, че
слънцето изгрява на пъпа му и залязва в скротома му.
И го интересува само нещото между тези две.
Не съм експерт, но това ми звучи като разправия.
Приключих разговора.
Стига де, Алън, извиних ти се. Дай ми още един шанс.
Защо? За да ме разочароваш отново? - Кажи ми какво да направя за теб.
Трябва да отида до училището на Джейк утре да видя дали мога
да го спася от изключване. - Искаш да дойда с теб? Там съм.
Не, рецепционистка ми е в отпуск цяла седмица и
някой трябва да вдига телефона, докато ме няма.
В кабинета ти ли? - Да.
Долу в града? - Да.
Цял ден? - Да.
Утре не ми е много удобно.
Добре, в колко часа? - Кабинетът отваря в 8.
Часа?
Не, градуса.
Не се подигравай. Просто не искам да закъснявам.
Добре. Тръгваме в 7.
Часа?
Чарли! Време е да ставаш и да отиваш на работа!
Чарли?
Разбира се. Дори не се е прибрал.
Защо да помагаш на брат си, когато можеш да се клатиш с напълно непознати?
"Ще бъда до теб". "Можеш да разчиташ на мен".
Аз съм си виновен. Аз съм глупав и наивен...
И дразнещ, не забравяй дразнещ.
Ти си тук. - Каза 7 часа, нали?
Станал си сам? - Не се наложи.
Защо? - Не съм спал.
Не си бил в леглото? - Не в моето.
Искаш ли кафе? Направих малко. Много е добро. Няма повече кафе.
Защо ти не направиш малко кафе, докато аз пусна една вода?
Добро утро. - Бърта. Бърта...
Сега ли се е прибрал? - Да.
Трябва да помисли още колко ще може да работи с пениса си по цял ден.
Опитвам се да не мисля за това.
Чарли ще дойде с мен на работа днес.
Защо? - Ще ми помага в кабинета.
Да се обзаложим ли?
Какво му става на чичо Чарли? - Какво искаш да кажеш?
Пикае през терасата... Мислех, че не ни е позволено да го правим.
Не ни е. - Не ни е ли?!
Да, не ни е. - Добре.
Какво прави Умпа Лумпа тук през делничен ден?
Отстраниха го от училище.
Защо не е с майка си?
Джудит си направила малка липосукция вчера
и трябва да лежи в леглото, докато...
спре да отделя мазнини.
Да, мразя, когато стане така.
Та, какво е направил дребосъка?
Дълга история.
Това е по-добро от хиляда обяснения.
Хайде, Чарли! Да тръгваме!
Задръж. Още не съм готов!
Ще оставиш ли чайките намира?!
Значи...
Харесва ти да се подиграваш на момичета с големи гърди.
Вече не.
Спри.
Хората правят това всеки ден? Шофират към работата си с 13км/ч?
Общо взето. - Аз бих се самоубил.
О, щрак. - Какво?
Току-що ми хрумна изключителна бизнес идея.
Още не са изобретили персоналните раници за летене.
Добре, хрумна ми и друга.
Ще купим машина за понички и ще я сложим в багажника ти.
Да се върнем на раниците за летене.
Изслушай ме. Следващият път, когато попаднеш в задръстване,
отваряш багажника и почваш да продаваш понички на останалите шофьори.
Ще го наречем...
Авто понички... Багажни бухтички...
"Спри и си вземи-чки". - Чарли?
Да? - Стига дърдори.
Сетих се! "Багажни понички".
Ето го. Кабинетът по хироплактика на д-р Алън Харпър.
Значи тук идваш всеки ден? - Да, от 11 години. Какво мислиш?
Щях да съм се самоубил преди 10 години и половина.
Добре, само трябва да седиш тук.
И когато телефонът звънне, го вдигаш
и казваш, "Кабинетът на д-р Харпър".
Значи трябва да лъжа?
Аз съм лекар, Чарли.
Да бе, аз пък съм кралят на "Багажните понички".
Все едно... Отмених всички часове за тази сутрин,
така че трябва само да приемаш хората без час.
Просто ги запиши за друг път.
Няма да се наложи да счупя гърба на някого?
Чарли, чуй ме много внимателно.
Не може да докосваш пациентите.
Не го казвам аз, а щатът Калифорния.
Добре. - Нека бъда напълно ясен.
Никакво пипане на пациентите.
Ясно. - Какво ти казах току-що? Повтори го.
Определено сутрин си много кисел, а?
Трябва да тръгвам към училището на Джейк.
Моли се да го спася от изключване.
Не се тревожи за нищо. Всичко е под контрол. Разчитай на мен.
Де да можех да повярвам и на едно от тези неща.
Добре, къде мога да се обеся?
Ало? Здрасти, Алън...
Казах "Кабинетът на д-р Харпър". Наистина.
Защо не се обадиш отново, за да ми дадеш още един шанс?
Ало? По дяволите, звънни пак.
За директора ли сте? - Да. Седнете.
Благодаря.
Алън. - Минди.
Приятно ми е. - На мен също.
Трябва да сте майката на Цицара...
Циците на Барбара...
Здрасти.
Не се тревожи, Алън. Не докосвам пациентите.
Човешки животи са заложени на карта, друже.
Трябва да ми доставиш тези игли незабавно.
Здравейте. Мога ли да ви направя комплексно обслужване?
Тук съм за мястото като масажистка.
Разбирам. Нямам правомощия да наемам никого,
но вие очевидно сте квалифицирана.
Майната му на протокола. Добре дошла на борда.
Нека ви кажа нещо.
Пубертетът е достатъчно труден за младо момиче и без то да бъде
злепоставяно от противни момченца. - Не мога да се съглася с вас.
И ви уверявам, че проведох дълъг разговор с Джейк
колко лошо е да обективизираш женските...
Тук горе. Аз съм тук горе.
Знам. Знам. Виждам ви.
И нека ви кажа нещо. Няма по-състрадателен човек от мен
към бедата на жените с големи гърди.
"Беда"? Това не е нещастие.
Не самите гърди, а съпътстващите ги проблеми
свързани с носенето на огромния товар.
Сега пък гърдите ми са "товар"?
От строго инженерна гледна точка, да. Разбирате ли, аз съм кинезитерапевт и
се сблъсквам с душевната болка на МГС постоянно.
МГС? - Масов Гръден Синдром.
Термин, който въведох, в статия представена пред
Дневника на Американската Асоциация на Кинезитерапевтите.
Не можаха да го схванат.
МГС е особено разпространен сред стриптизьорките,
но те сами си го причиняват с тези чудовищни имплантанти.
Вашите, от друга страна, изглеждат напълно естествени.
Дар от Бога, прав ли съм?
Какво ви става по дяволите?
Не знам.
Не съм кърмен.
Съжалявам, д-р Харпър отсъства тази сутрин,
но ако гърбът ви наистина ви тревожи, имаме дежурна масажистка.
Добре. Каквото и да е.
Да видим, тя влезе с пациент преди 5 минути, така че моля почакайте...
Благодаря, беше страхотно.
Добре. Елате пак скоро. - Скоро ли? Ще дойда още следобед.
Вие ли сте следващият? - Моля ви.
Да вървим.
Какво е това? - Твоят дял.
Наистина съжалявам. - Просто забравете.
Знаете ли, в моя защита... в защита на всички мъже,
ние живеем в гърдо-центрично общество.
"Гърдо-центрично"? - Друг мой термин.
Все още не съм го представил пред интелектуалците.
Ей, не докърмения. Аз съм тук горе!
Това много точно илюстрира гледните ми точки...
Точка.
От момента, в кой то се родим, сме бомбардирани от гърди.
Гърди по рекламите, гърди по телевизията, гърди по филмите.
Тук гърди, там гърди, навсякъде гърди...
Разбирате идеята ми.
Вие сте ужасен малък човек.
Добре. Надявах се, че ще можем да обменим някои идеи тук,
но ако просто ще се обиждаме, май трябва да изчакаме директорът
да реши какво смислено наказание да отсъди за сина ми.
Добре. Да оставим директора да реши.
Аз съм директор Галахър.
Боже, ще изпържат сина ми на електрическия стол.
Свърши ви времето!
Няма ли да свършва този ден?
Здравей, Алън.
Какво става тук? - Хрумна ми друга бизнес идея.
Какво? - Изслушай ме.
Какво обичат мъжете повече от поничките?
Изчакай.
Времето ви изтече!
4,200, 4,300, 4,301, 4,302.
Мразя банкнотите от 1 долар. Ти не ги ли мразиш?
Превърна кабинета ми в бардак!
Мислех, че ще се гордееш с мен. Никого не съм докосвал.
Оставих те сам за няколко часа, а
ти превърна кабинета ми в бардак!
Знаеш ли какво ти трябва? Приятен, отпускащ масаж.
Я, млъквай. - Поне всичко свърши добре.
От това, което видях, поне 40 бяха свършили добре.
А това го пише само в документацията.
Не искам да знам за това.
И никога не искам да научавам.
Добре, да сменим темата. - Благодаря.
Какво стана в училището? - Не ми се говори за това.
И никога няма да ми се говори. - Провалил си се, а?
По начин, който не можеш да си представиш.
Значи е изключен?
Не просто е отстранен до края на седмицата.
Не е толкова зле. Вече е сряда.
А пък на мен ми беше казано никога повече
да не стъпвам в Начално Училище Удлърд Авеню.
Без майтап?
И ми беше препоръчано да се оттегля от родителския съвет.
Спомена се и гражданско дело...
И любовницата на директор Галахър може
да се отбие довечера, за да ми срита задника.
Напомни ми да заредя видеокамерата.
Щрак! Още една страхотна бизнес идея.
Не искам да я чувам. - Слушай само.
Ще сложим маса за масаж в багажника... - Забрави, Чарли.
Всъщност, май ще ни трябва микробус... - Не те слушам.
Стига де. Кой има нужда да разпусне повече от мъжете в задръстване?
Ще го наречем...
"Секс за задръстеняци"...
"Бърз секс"...
Сетих се! "Бързо смазване"... Почакай, някой вече го беше измислил.