Чарли? Къде е Чарли? – Виж в хола.
Чарли, познай? – Някой вика ли ме?
Аз не.
Не е там. – Виж в спалнята.
Благодаря. Чарли, трябва да видиш нещо.
Сигурна ли си, че никой не ме вика? – Нямаше ли да ти кажа?
Бърта, не е в спалнята.
Какво? – Казах, че не е в спалнята.
Какво?
Намери ли го? – Не е там.
Опитай в стаята на Джейк. – Че какво ще търси там?
Само опитвам да помогна. – Извинявай. Чарли?
Сигурен съм, че чух нещо. – Не знам какво да ти кажа.
Мога да го правя цял ден.
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА::: Сезон 02, Епизод 22
Чарли! – Здрасти, Алан.
Не чу ли, че те викам? – Ти си бил значи.
Разбира се. Кой друг? – Не се заяждай.
Обиколих къщата да те търся. – Тук си бях.
Знам го вече. – Това не е повод да квичиш.
Квича ли? Въобще не квича.
Викай още малко. Едно-две от кварталните кучета не чуха.
Свърших всичко. Отивам си. – Лека нощ, Бърта.
Благодаря. – Лека нощ, кученца.
И след като успя да ме откриеш, какво искаш?
Имаше нещо, което много исках да ти покажа, но вече не искам.
Нямам против. – Аз – също.
Хайде де! Трябва да го видиш.
Добре.
Я чакай малко. Бърта знаеше ли къде си?
Много зряло, Алан. Обвини икономката.
О, купил си си „Порше“! – „Порша“. Какво мислиш?
Сладка е. – Как така „сладка“?
Изглежда като готиното малко гадже на моята кола.
Да не казваш, че това е женска кола? Защото не е. Това е „Порша“.
Да, малка сладка. – Не, не. Спортна е.
Ако спортът е женски баскетбол. – Не, не, има си инжекция,
и коженото нещо за покривало на капака.
Казва се „сутиен“, Алан. – Да, но е кожен.
Добре, все едно. – Не е женска кола.
Продавачът ми показа брошури със снимки на каращи я мъже.
Алан, и маймуна да беше влязла в магазина,
щеше да й покаже снимки с маймуни, които я карат.
Маймуните не могат да сменят скорости.
Хайде, да направим едно кръгче. Да вземем Джейк.
Откъде взе пари?
Откъде взе пари, защото не са евтини? – Не, не са.
Откъде взе пари?
Парите. Откъде ги взе? – Взех ги от…
Какво? – Взех заем от…
Алан, откъде взе парите?
Намерих ги.
Алан? – От майка.
Продал си си душата за едно „Порше“.
Не съм я продал и е „Порша“.
Алан, защо не поиска от мен? – Вече ти дължа достатъчно.
Не ми даваш да плащам наем, плащаш всички разноски.
Не ти ли е хрумвало да вземеш пари от майка и да ми платиш?
Не бих казал.
Нека да ти покажа какво прави това бебче.
Гледай ти! Маймуните могат да сменят скорости.
Продавачът беше прав.
Наистина се чувстваш специален в подобна кола.
Няма много разведени мъже,
които карат „Порше“ из Лос Анджелис.
„Порша“.
Забравих да ти покажа най-хубавото.
Алан, това е състезателна шапка.
Бяха им свършили шапките „Порша“.
Исках нещо, което намеква за скорост, затова я взех.
Би трябвало да носиш шапка с перка отгоре.
Хайде, настъпи я. – Първите 1500 киломера се разработва.
Не се кара с над 100 км в час. – Тогава карай със 100.
Ограничението е 90. Да ме глобят ли искаш?
Алан, караш скъпа червена спортна кола.
Няма да те глобят. По-добре вземи автобуса.
Който тъкмо ни задмина.
Карам достатъчно бързо, благодаря. – Може ли поне да свалим гюрука?
Искам да запазя миризмата на нова кола по-дълго.
Леле, колко си задръстен.
Трябва ти лепенка: „Другата ми кола е спечен задник“.
Сякаш ще оскверня тази кола с някакви лепенки.
Обичам този звук.
Ще престанеш ли?
Джейк, баща ти е тук. Къде е колата ти?
Колата ли? Моята кола е… ето тук.
Купил си „Порше“? – „Порша“.
Аз се бъхтя, за да свържа двата края, а ти си купуваш „Порше“?
За какво говориш? Така си връзваш краищата,
че ходи на Хаваите и предекорира кухнята.
Не сменяй темата. Как можеш да си позволиш такава кола?
Всъщност не мога.
Май трябва да се обадя на адвоката си, за да преразгледа издръжката.
Не, недей.
Не беше много скъпа.
Това е женската версия. Нали, Чарли?
Да, да. Трябва да я целунеш, за да вкараш ключовете.
Джудит, не се тревожи. Ти успешно ме изстиска докрай.
Несъмнено. Той пърди само прах.
Тогава откъде взе пари за колата? – Взел е назаем от майка ни.
Не се шегувай. Дори Алан не е толкова глупав.
Обаче е. – Така е. Кълна се.
Готина кола. Твоя ли е? – Да.
Трябва да обсъдим джобните ми.
Приятна събота и неделя.
Чакай малко. Тя е двуместна. Къде ще седне той?
А ти не вярваше, че е толкова глупав.
Движим се много над разрешеното.
Не се тревожи за това. Само се оглеждай за ченгета.
Обикновено не се возя в такси.
Карам червен „Бокстър“. „Порша“.
Много са хубави. – Благодаря.
Сестра ми има такава.
Бърта, виждала ли си брат ми? – Провери ли в стаята му?
Благодаря.
Скъпи, колата е много хубава. Поздравления.
Благодаря, майко. Много й се радвам. – И леля ти Силвия се радва на своята.
Бърта, виждала ли си Чарли? – Провери на терасата.
Тъкмо теб търсих. – Бях в гаража.
Аз търсех теб. – А аз търсех Алан.
Бях в гаража. – Добре, чао.
Да бе! Обвинявай прислугата.
Алан, преди да съм забравила. Искам една малка услуга.
Душата ти, моля. – Чарли, за бога!
Не ти е разрешено да споменаваш Бог, без да избухнеш в пламъци.
Престани с антихристкия си хумор. Вече се изтърка.
Алан, искам да дойдеш с мен на вечеря утре.
Защо? – За да се запознаеш с един мъж.
И какво още? – Той има дъщеря на твоята възраст.
Изсъска змията.
Не. Майко, моля те. Без срещи на сляпо, моля те.
Защо не? Тя е много сладко момиче и може да се пробваш с нея.
Защо Чарли не излезе с нея? – Не на мен е купила кола.
Няма нищо общо с колата.
Освен това искам да се сближа с този мъж.
Но ако ми се прииска да се разделя грозно с него,
ще те пусна да се пробваш с дъщеря му.
Съжалявам. Предпочитам да не го правя. – Алан, купих ти кола.
Обичам миризмата на сяра рано сутрин.
Утре вечер в осем. В „Льо Писоар“.
Много ти благодаря, скъпи. – Как не.
И още нещо. Тя преживява труден период напоследък,
така че няма да поръчваме алкохол.
Чао.
Не звучи никак хубаво.
Явно майка ми и баща ти закъсняват. – Типично.
Значи си в града за уикенда. Иначе къде живееш?
В Палм Спрингс.
Много хубаво. От колко време живеш там?
Досега са 42 дни. – „42 дни“?
Да. Това е първият ми уикенд навън.
Трябваше да изляза след 30-ия ден, но ухапах един тип.
Желаете ли коктейл? – Не, без коктейли.
Няма проблем. Ти може да пиеш. – Не, няма нужда.
Моля те, поръчай си. – Не мисля, че…
Поръчай си питие, по дяволите. Искам да го помириша.
Всичко е наред. Само една газирана вода.
А ти с какво се занимаваш? – Аз съм рехабилитатор.
Нима? Пишеш ли рецепти? – Не.
Чу ли това?
Телефонът ми е. – Слава богу!
Ало? Здрасти, майко. Къде си? Да, тук е.
Много е мила. Ти къде си?
Труди, тук не се пуши.
Просто страхотно. Направо невероятно.
Нали ще дойдете? А аз какво да правя?
Знам, че ми купи кола.
Добре, добре. Чао.
Изглежда баща ти е объркал хапчетата си за сърце с виагра
и не искат да пропуснат възможността.
Значи той няма да дойде? – Ами…
Идеално. Просто идеално.
Кучият му син никога не се е интересувал от мен.
Предпочита да изкара нощта с някаква стара чанта.
Тази стара чанта е майка ми и пушенето все още е забранено. Съжалявам.
Внимавай. Ухапах последния, който се опита да ме докосне.
Това не значи, че не може да се навечеряме.
Ще извикам сервитьора.
Извинете, готови сме да поръчаме.
Напомни ми да взема малко чиста урина от теб, преди да си тръгнем.
Сто килограмов… – Какво правиш?
Махам пепероните. – Защо си я поръча с пеперони?
Правя ги на купче и ги ям в леглото.
Ало? Здрасти, мамо.
Татко не е тук. На среща е.
Чакай малко. Чичо Чарли ми говори. Да?
Не казвай на майка си, че баща ти е на среща.
Не й влиза в работата. – Добре.
Той не е на среща.
Чакай. Тя иска да говори с теб.
Чичо Чарли го няма.
Дай ми я. Здрасти, Джудит. Какво става?
Не е много умно хлапе. Какво искаш от мен?
Не знам къде е Алан. Да му оставя ли съобщение?
Кой знае? Може този път да му предам.
Няма съобщение.
Защо е тайна, че татко е на среща?
Не е. Няма нужда да казваш излишни работи на жените.
Защо така? – Обичаме ги и искаме да ги предпазим.
Когато жената не знае нищо, е щастлива.
Да взема ли твоите пеперони? – Не.
Батман!
Хайде, хайде, Труди. Хайде.
Да те върнем в пещерата на прилепа или откъдето там си изпълзяла.
Благодаря, любезни господине. Вие сте истински джентълмен.
Позволете да ви възнаградя.
Соленко! Сега ми трябва лимонче и текила.
Не, благодаря. Добре сме.
Хайде, Труди. Да те заведа у дома.
Добре. Обаче трябва да сме много тихи,
защото съквартирантката ми се лекува и спи много леко.
Имах предвид в дома на баща ти.
О, боже! Татко!
Толкова те разочаровах.
В одеколона ти има алкохол.
Колата на татко женска ли е?
Не съвсем. Казах го, за да му свия орехчетата.
Орехчетата са топките, нали? – Точно така.
Според мама е кола на кризата на средната възраст.
Понякога и тя е права за това-онова.
Какво е криза на средната възраст?
Когато човек осъзнае, че е смъртен и иска да си върне младостта.
И аз съм имал такава.
Разкажи.
Животът беше много по-прост, когато бях на шест.
Ало? Здравей, тате. Не се безпокой за кризата.
Обикновено минава след лятната ваканция.
Иска да говори с теб. Тук ли си?
Да? Ей, по-полека.
Колко е пияна?
Нима? До степен „Батман“?
Просто я зарежи при баща й и майка. Къде са те?
Виагра и слабо сърце. Майка изгуби много любовници така.
Алан, успокой се. Слушай ме. Ето какво да направиш:
Заведи я в някой клуб, залепи бележка на гърба й
от уважение към следващия и бягай презглава.
Защо ми се обаждаш, като не искаш съвета ми?
Добре, пробвай така: Свали гюрука и остави нощния въздух да я отрезви.
Какъв е план Б?
Защо нямаш среща тази вечер? – Предпочетох да остана с теб.
Сериозно? – Не.
Казваш го, за да ми свиеш орехчетата. – Не е вярно.
Здравейте. – Здрасти.
Как мина срещата? – Много забавно.
Ще се жениш ли за нея? – Съмнявам се. Чарли?
Какво стана? Заряза ли я както ти казах?
Не можах да го направя. – Защо не?
Долно и неморално е. Не желая някакви момченца да ми паркират колата.
И къде е тя? – В гаража.
Алан! – Тя припадна.
Оставих я да си поспи. – Остави я в колата си?
Защо не?
Поне си оставил гаражната врата отворена.
Червено „Поршa Бокстър“, с номера на продавача.
„Порша“. Да, преди около час.
Тате, я виж! Дават колата ти по телевизията.
Ще ви се обадя отново.
Заподозряната първо е забелязана в Малибу,
по крайбрежната магистрала, а сега се движи на юг по 405-а.
Боже! – Не се тревожи.
Гледал съм стотици такива. Никога не успяват.
Тя тъкмо мина през шиповете, поставени от полицаите.
Гледай какви искри! – Защото кара по джанти, Джейк.
Виж как добре колата ти се държи без гуми.
Господи! – За малко.
Забърса джипа и продължи напред.
Какво се влачи с колата на татко? – Мисля, че е вратата.
Супер. – Мили Боже!
Дейл, аз съм Триш от студиото. Виждаш ли заподозряната?
Откъде знаем, че е жена? – Всъщност не знаем дали е така,
но предполагам заради типът кола.
Не е женска кола!
Спокойно, тате. Той само ти свива орехчетата.