Заповядай, това е за теб.
Благодаря ти.
Аз нищо не съм ти взел. - Това е седалката на сина ти.
Очевидно му пречи, а на мен ми писна да я чистя.
Стига, Бърта. Той е на 11. - Той е прасе.
Ще поговоря с него.
Спомени му и за изядената наполовина яйчена салата в сандъка му с играчки,
мъртвия морски свят зад шкафа и колекцията сополи под леглото му.
Ще направя всичко по силите си за проблемите ти.
Не се дръж снизхотелно, Скокльо. Ще те размажа като маслен боб.
Извинявайте, някой от вас да е Алан?
Аз съм Алан. - Чудесно, Чарли иска да се качиш.
Защо? - Малко е трудно за обяснение.
Опитай. - Да, опитай.
Ами той е малко заклещен.
В какво? - В какво?
В нищо, просто е заклещен. Би ли побързал?
Ти къде тръгна? - Няма как да не видя това.
Чарли? Добре ли си? - Изглеждам ли ти добре?
Какво е станало? - Сецнах си гърба.
Нищо не съм направила. Просто си лежах и той започна да крещи.
Разбирам. - Е, не просто лежах.
Схванах. - По дяволите, да имах камера!
Няма проблем. Всичко е записано на видео.
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА::: Сезон 2, Епизод 17
Алан, ти си рехалибитатор. Направи нещо.
Наистина ли? Искаш помощта ми?
Дори след като нарече професията ми "градски вуду магии"?
Съжалявам, сега ми помогни.
Добре. Да видим какво може да се направи.
Да, да, много смешно.
Почакай. Бърта, ще ми трябва мъртъв петел.
Провери в стаята на сина ти.
Чарли, съжалявам, че не се чувстваш добре, но съм на прослушване.
Отивай. - За реклама на солети.
Актриса съм. - Разбира се, че си.
Прекарах си чудесно, Чарли.
Ще ти се обадя. - Супер.
Ако намериш обецата за езика ми, обади се.
Така, да видим какъв е проблемът.
Така боли ли те? - Малко.
По скалата от 1 до 10? - Не знам, три?
Добре, ами тук? - Четири.
А тук?
Кажи ми число, Чарли.
Не, размислих. Остави ме на мира. - Не се дръж като бебе.
Не се приближавай. - Трябва да те прегледам.
Няма ми нищо, по-добре съм. - Напротив.
Спри да се движиш. - Наистина съм добре. Недей...
Десет. Определено е десет.
Доволен ли си? - Изглеждам ли ти доволен?!
Да те качим на леглото, за да те наместя.
Не, не, не. Нов план. Трябва ми някой, който да ме дрогира.
В себе си нямам, но мога да се обадя тук-там.
Лекарствата само прикриват проблема. - Добре, прикрий го.
Сложи му наметало и го пусни да се бори с престъпността.
Искам само болката да изчезне. - Добри новини.
Май знам къде Солетката е изгубила обецата за езика си.
О, божичко!
Майчице!
По-добре ли се чувстваш? - Не, за миг изгубих съзнание.
Бърта, ще заведа Чарли на лекар.
Наглеждай Джейк. - Добре.
И моля те, сложи му седалката на тоалетната.
Наистина мисля, че трябва да си сложиш колана.
Тъй ли?
Забрави ли, че трябваха трима души, за да си обуя панталона?
Както искаш. Трябва да се обадя на доктора ти, че сме тръгнали.
Кой му е телефонът? - Не знам.
Добре, ще се обадя на "Справки". Как се казва? Къде се намира?
Д-р Шварц, Бевърли Хилс.
Шегуваш се, нали? - Изглеждам ли да се шегувам?
Трябва ми първото му име.
Помня името на секретарката му - Джули.
Сладка, червенокоса, с лек говорен дефект. Наричаше ме "Чаули".
Веднъж за малко да я поканя, но се уплаших от неизбежните обаждания.
"Обичам те, Чаули. Не ме забуавай."
Да, добре, а малкото име на доктора ти е?
Нямам представа. - Кретен.
Да, Бевърли Хилс, Калифорния. Д-р Шварц.
Не знам малкото му име. Не, не се шегувам.
Има 128 д-ри Шварц в Бевърли Хилс. На коя улица е?
Мисля, че е на бул. "Уилшир". - Мислим, че е на бул. "Уилшир".
Добре, сведохме ги до 47.
Забрави. Карай по "Уилшир". Ще позная сградата, като я видя.
Няма значение, ще си поиграем на "Намери д-р евреин в Бевърли Хилс".
Чакай, чакай, ето го.
Виждаш ли, това нямаше да се случи, ако беше с колан.
Алан, ако някога пак използвам краката си,
първото, което ще направя, е да те наритам здраво.
Това не е Джули.
Е, и? - Исках да го знаеш.
Какво обичате? - Да, аз съм Чарли Харпър.
Трябва да се видя с доктора си. - Имате ли записан час?
Не, но случаят е спешен.
Трябва да се върне в Нотр Дам, за да бие камбаната.
Разбирам. Защото е изгърбен. Смешно е.
Да, мога ли да се видя с доктора си, моля?
Кой е вашият доктор? - Д-р Шварц.
Стенли Шварц? - Да, Стенли.
Стенли е. - Благодаря.
Кога сте идвали за последен път? - Не знам. Преди няколко години, защо?
Д-р Шварц почина. - О, не.
А къде е Джули? - Трябваше да я освободим.
Малко прекаляваше с кочана за рецепти.
Предполагам с валиума.
Може ли да го прегледа някой друг? - Да, но не докторът на д-р Шварц.
Д-р Талмъдж пое практиката на д-р Шварц.
Малко е натоварено в момента, но ще се опитам да ви промуша.
И това горе-долу така се случи. - Боже! Значи е сексуална травма?
Слава богу, че вие сте добре.
Това е отвратително. Защо трябва да го правя?
Искаш ли си седалката? - Да.
Тогава продължавай да търкаш.
Не беше никак смешно да ми я взимаш. Можех да си счупя задника.
Я стига! Как може това да не е смешно?
Не забравяй да изчистиш и от външната страна. Всичко е от теб.
И пода, и стената. - Добре де.
Как, по дяволите, успяваш да уцелиш стената?
Не знам, просто понякога ми се изплъзва.
След цял ден лъскане на тоалетната, ще пикаеш през макарон от 10 крачки.
О, боже! Божичко!
Знаеш ли, Съветският съюз ще бойкотира Олимпийските игри.
Болката ми е една смешка за теб, нали?
Предложих да ти помогна, Чарли, а ти отказа, така че - да.
Ако беше мой пациент с такива болки,
нямаше да те карам да чакаш толкова. Веднага щях да те прегледам.
И в химическото чистене е така - но не им позволявам да ме пипат.
Можех да ти помогна, Чарли. Вече установих източникът на болката.
Остава само да наместя прешлените със серия нежни манипулации и разтягания,
следователно - да облекча и болката ти.
Да го беше обяснил така. Това е друго.
Ще ми разрешиш ли да те оправя? - За нищо на света.
Хубаво. Прекланяй се пред Американската медицинска асоциация.
Поглъщай пропагандата на фармацевтичните компании.
Ще я поглъщам, ще я смъркам, ще си я пъхам анално.
Само да мине болката. Направо умирам.
Г-н Харпър, аз съм д-р Талмъдж. - Здравейте, докторе.
Алилуя! Стана чудо.
Виждам, че изпитвате болки в гърба. - Това струва 100 долара, моля.
Да, започна в гърба,
но сега някак се разпростря в непоносима агония по цялото тяло.
Знаете ли, че имате много сладко носле?
Болката ниско в гърба ли започна?
Смятам, че спазъмът е между 4-ти и 5-и прешлен.
Вие лекар ли сте? - Да, рехалибитатор.
Значи не сте.
Как се случи? - Ами... подхлъзнах се.
Върху една актриса.
И сам мога да се справя, Алан. Работата е, че бях върху...
Една актриса. - Предупреждавам те.
Подробностите важни ли са? - Не, схванах картинката.
Има и видеозапис, ако ви трябва. - Продължавай в същия дух.
Виждам, че за последно сте идвали преди 4 години.
Лека херния, причинена от... Добре. Тук забелязвам тенденция.
Той е сексуално невъздържан, с нарцистични наклонностти.
Значи сте и психиатър.
А какво е лечението? Хапче, инжекция? Епидурална упойка?
Първо ще премеря кръвното и ще направим рентген.
И аз меря кръвно и правя рентген. - Майка ви сигурно се гордее с вас.
Всъщност не.
Ще пратя някой да ви заведе до залата. - Почакайте, все още ме боли.
Изчакайте. В това време, може приятелчето ви да ви направи масаж.
Можеш ли да повярваш? - Да, бива си я.
Да не си падаш по това снизходително, арогантно подобие на жена?
Извинявай, Алан, но това е снизходително,
арогантно, много секси подобие на жена.
Тя просто е типично, противна докторка.
"Аз съм лекар. Имам специални номера на колата.
Мога да паркирам навсякъде." - Знам къде искам аз да се паркирам.
Ти си невероятен. Пенисът ти има ли копче за изключване?
Или за пауза? - Не, само малка бенка.
Ти все казваш, че трябва да излизам с жени от по-висока класа.
Какво по-добро от лекарка? - Я стига!
4 години медицина, 2 години стаж,
1 година специализация и вече се мислят за голяма работа.
Но ще ти кажа нещо - идва ново време.
Време на равносметка. И се нарича Здравна каса.
Няма вече клубове, няма кадилаци.
Само супер скъпи осигуровки и ниски, бавноизплащани обезщетения.
Като всички нас.
Бас държа, че знае някои тайни анатомични неща.
Пипнеш на някое място и главата ти отлита.
Но ако правиш секс с докторка, винаги има вероятност да се разделите
посред нощ заради спешен случай. - Е, Чарли, това е цената,
която ще трябва да платиш. - Не, не. Устройва ме.
Добре, приключих с тоалетната,
душа и мивката. - Защо се забави толкова?
Ползвах тоалетната и трябваше да почна отначало.
Взимай това и започвай с пода на кухнята.
Защо? Тук не съм пикал.
Добре де, веднъж, но беше в мивката.
В мивката?! Как успяваш?
Трябва да изпия повече безалкокохолна бира, да се наведа назад
и да изчисля ъгъла.
Кажете ми за д-р Талмъдж.
Среща ли се с някого? - Да.
Сериозно ли е? - Ухапване от куче.
Не, имам предвид... - Чарли, стига вече.
Какво?
Седиш тук със страхотни болки заради случайна сексуална среща,
а сега се опитваш да си уредиш още една?
Да, и? - Не разбираш ли?
Целият ти живот се състои в това да скачаш
от една повърхностна, безмислена връзка на друга.
И?
Ти си голям човек. Не можеш да си живееш живота
в купонясване, пиене и да налиташ на всичко живо, което срещнеш.
Мога.
Рано или късно ще ти се върне и ще трябва да си платиш за тарикатлъка.
Кой го казва? - Всички!
Наистина ли? Защото чувам само теб.
Двехилядната история на човечеството ни е научила,
че има кармична справедливост на света и когато човек живее като теб,
трябва да му се случи нещо лошо, за да се балансират нещата.
Не съм съгласен. - Това не подлежи на обсъждане.
То е закон, като гравитацията. - За гравитацията съм съгласен.
Добре, не ни се иска да излетиш от планетата и да чукаш само сателити.
Ако ще се почувстваш по-добре, днес ми се случи нещо лошо.
Изключително ме боли. - Не е достатъчно.
Довери ми се, Чарли. Още не си си платил.
Въпросът е докъде искаш да стигне вересията, преди да дойде сметката.
Добре, разбрах. - Радвам се.
Мислиш ли, че ще ми излезе късмета с тази докторка?
Сякаш цитираш Шекспир в провинциален бар.
Кой е Вересия?
Горката, нищичко не подозира. Не имай вяра на моряк с превръзка на окото.
Бърта. - Какво?
Изморих се и ръцете ми се зачервиха. - Виждала съм ти оценките, свиквай.
Как да разбера кога съм свършил? - Не се тревожи, скъпи, аз ще ти кажа.
За бога, не го целувай. Той ти е брат!
Има рентген. - Чудесно, дай да погледна.
А, не, само за доктори.
Аз съм доктор. - Така ли? Къде паркирал?
Алан, успокой се. Таиш омраза, която те разяжда отвътре.
Един ден ще се събудиш, ще пикаеш кръв и ще се изхождаш в торбичка.
Благодаря за съвета.
Знаеш ли каква е разликата между теб и мен?
Да, моят черен дроб е здрав, а ти, някак, ще правиш секс довечера.
Това е абсурдно, Алан. Тя е образован професионалист.
Вероятно първо ще трябва да я заведа няколко пъти на вечеря.
Ще трябва да почакаш няколко седмици. - Няколко седмици?!
Както и да е, разликата между теб и мен е,
че когато животът ми поднесе лимони, аз си правя лимонада.
А когато на теб ти поднесе лимони - ти просто ги захапваш и ги изсмукваш.
Добре, да видим какво имаме.
Няма счупено, нито разместено.
Прилича на обикновен мускулен спазъм. - Между 4-ти и 5-и прешлен?
Браво на вас.
Ще ви сложа инжекция, която трябва да успокои болката
и да отпусне мускулите. Слагали ли са ви демерол преди?
Не, но съм чувал хубави неща за него. - Добре, ще смъкна малко панталона ви.
Д-р Талмъдж, дори не знам малкото ви име.
Мишел. - Мишел. По-хубаво е от Стенли.
Съжалявам. - Няма нищо.
Всичко е част от приятното ни запознанство.
След колко време ще се почувствам...
... щастлив.
Щастлив, щастлив, щастлив. Щастлив.
Мишел, знаете ли, че имам къща на плажа?
Наистина? Обичам плажа. - Чудесно, защото аз имам къща там.
Изчакайте отвън, трябва да прегледам брат ви за херния, за да се уверя,
че не е получил отново травма. - Преглед за херния.
И боскерките. - Чао-чао, боксерки.
Сгреших, няма справедливост. Мислех, че има справедливост, но няма.
Какво? Мислиш, че има справедливост? Но няма!
Обърнете главата си и се изкашляйте.
Имате много топли ръце. - Пак.
Имате много топли ръце.
Има ли вероятност да ви изведа на вечеря тази вечер?
Сваляте ли ме? - Вие започнахте.
Невероятен си. - Статистически погледнато
съм малко над средното ниво.
Но компенсирам с ентусиазъм и упоритост.
Не, невероятното е, че не ме помниш. - Естествено, че те помня.
Ти си хубавата жена, която ми опипва топките.
Когато бях в Медицинския институт, бяхме гаджета с теб около два месеца.
Би ли отпуснала малко хватката? - После така и не разбрах защо,
но спря да ми се обаждаш и тръгна със съквартирантката ми.
Хватката.
Все се надявах да се срещнем отново. - Моля те, остави ми поне едната.
О, мили боже!
Брат ми прави лимонада.
Трябва да отида до тоалетната. - Върви тогава.
А, да.
Лека вечер, до утре. - Лека.
И така, ще ми кажеш ли какво стана между теб и докторката?
Какво мислиш, че стана?
Мисля, че те е натъпкала с лекарства, паднали са ти гащите, тя ти е скочила
и ти си най-щастливото копеле раждало се на земята.
За твое сведение точно това се случи.
Няма дори мъничко справедливост. Това е лишена от справедливост зона.
Търсиш справедливост? Съжалявам, няма.
Приятно смучене на лимона.
Не, още не.
The End S02 Episode 17