Какво е това? - Годишникът ми от гимназията.
Помниш ли онова момиче Джейми Екълбери?
Не. - Трябва да я помниш.
Постоянно висеше у нас. - Екълбери Хрътката.
Тя не харесваше това име.
Не аз го измислих, само го разпространих. Какво за нея?
Обадила се в ученическата асоциация и ми открила дирите.
Как става това? Дават й да подуши някой твой пуловер?
Прати ми имейл. Тук е по работа и аз я поканих.
Чудесно. Няма да ти преча. Само пази хубавия килим.
Много смешно. За твое сведение - това не е среща.
Просто приятелка, която е преуспяла в областта си.
Много хубаво, че си има цяла област, където да си тича.
Изтърка се вече. - В човешки или кучешки години?
Извинявай. Помниш ли г-ца Ханрахан?
По английски бях при нея. - Аз пък бях в учителската стая.
Това е Джейми. Бъди любезен. - Винаги съм такъв. Питай Ханрахан.
Сериозно говоря. - Спокойно. Само ще я поздравя,
ще я почеша зад ухото и изчезвам.
Свърши ли с тези шеги? - Да.
Добре. - Дано изглежда залайващо.
Добре де, казах още една.
Алан. - Джейми.
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА::: Сезон 02, Епизод 12
Помниш ли как Стюарт Негелман разправяше, че си педераст?
Не ми напомняй. Имах един албум на Бой Джордж
и изведнъж станах кралица на феите.
Ще се зарадваш като ти кажа, че го срещнах в Ню Йорк.
Педераст е. - Знаех си!
Заповядайте.
Два пъти „Маргарита“ и ром с диетична кола.
Благодаря, Чарли. - Пак заповядай.
Наздраве. - Наздраве.
Значи Стюарт Негелман - обикновен гей или пее на Бродуей?
Много е мъжествен. Има фитнес зала в Сохо.
Като стана дума, ти си в доста добра форма.
Поддържам се ритайки хек. - Браво на теб.
А ти? Не мога да повярвам каква красива жена си станала.
Престани, притесняваш ме. - Много жалко. Истина е.
Чарли, това е прекрасно. Все още свириш.
Само професионално.
Станал си музикант? - Композитор. Имам сметки за плащане.
Изсвири мелодийката от рекламата за дамския дезодорант.
Добре.
Свеж е като летен бриз, чист като планински извор.
Ти ли си го писал? Обожавам го!
Казах ли ти, че ме избраха
за рехабилитатор на годината в Сан Фернандо Вали?
Фантастично! Сигурно си много горд.
По-скоро удовлетворение, че съм помогнал на хората.
„Кеърфри“, безгрижна бъди.
Каквата всяка жена иска да е.
Знаеш ли кое ще е забавно?
Да играем на „ Тъмници и дракони“. Като едно време.
Само двамата. - Не съм я играла от години.
Или да слезем на плажа и да поплуваме.
Не си нося бански. - Значи планът ми действа.
Мисля да го отложа за друг път. Може ли да ползвам тоалетната?
По коридора вдясно. - Благодаря.
Нямаш ли си достатъчно жени?
Не. Нали каза, че е само стара приятелка?
Това беше, преди да я видя. С години съм градил основите за това.
Но никога нищо не изникна на този терен.
Защото тя не изглеждаше така. - Засрами се, Алан Харпър.
Не знаеш ли, че жената е много повече, отколкото се вижда?
Тя е планински извор и летен бриз, но аз я видях първи.
Да не си на единадесет? - Тя е умна, красива, жена, каквато…
Никога няма да имаш? - Точно така!
Щом тя е толкова важна за теб… - Важна е. Много при това.
Добре, аз се оттеглям. - Наистина ли?
Честит рожден ден. - Не си ли малко арогантен?
Да ми я даваш като подарък?
Добре, забрави. - Не, честит мой рожден ден.
Рано утре имам среща, затова ще си вървя.
Не, не. Още е рано, а и Чарли си тръгваше.
Ако не започна да пия сега, няма да мигна цяла нощ.
Наистина трябва да тръгвам. Може да вечеряме утре.
Би било чудесно. - Страхотно!
Да се срещнем тримата в 19 ч. - Тримата ли?
Утре вечер ли? Не мога.
Стига де! В града съм само за няколко дни.
Няма да е същото без теб. Нали, Алан?
Истина е. Ще е различно, но все пак хубаво.
Не, не. Имате толкова да си разказвате.
Настоявам. Трябва да дойдеш. - Ако Алан няма нищо против…
Разбира се.
Чудесно. Тогава ще ви видя утре. - Добре.
Нямам търпение. - Аз също. Лека нощ.
Да ти взема ли нещо друго за рождения ден?
Харесваш ли проститутки?
Разбрахме се да се оттеглиш. Стой настрана.
Добре де. Няма да дойда. - Благодаря.
Чакай! Ако не дойдеш, тя ще реши, че аз съм те накарал.
Има такава вероятност. - Това е планът ти, нали?
Да изглеждам незначителен и неуверен. - За това не ми трябва план.
Нека ти кажа нещо. Ще дойдеш утре вечер, без значение дали искаш.
Добре.
Чакай!
Трябва да вземем новия ти „Мерцедес“. - Добре.
Ще го карам аз, за да мисли, че е мой. - Добре.
Чакай!
Тя няма да повярва, че карам „Мерцедес“.
Ще караш „Волво“-то ми, за да си помисли, че е твое.
Както кажеш. Това значи, че ще си сам на задната седалка.
Чакай!
Чарли, не мога да повярвам, че след толкова години още си ерген.
Ами…
Не е толкова трудно за вярване.
Аз съм егоист, несериозен, който не обича обвързването.
Алан обаче е много великодушен, верен и моногамен.
Виновен.
Защо ли не се изненадвам? - Това, което ме учудва, е,
че един мъж може така честно да говори за недостатъците си.
Ти си истинска глътка свеж въздух.
Виновен.
Но ако наистина искаш глътка свеж въздух, вдишай Алан.
Той е истински джентълмен. - Алан винаги е бил такъв.
Помня веднъж като деца. Играехме в моята стая на „Стратегия“
и блузата ми се разкопча, а Алан вместо да надникне,
както много момчета биха направили, извърна глава: „Джейми, пазвата ти.“
Нима? Истина ли е?
Почти. Но играехме на думи, не на „Стратегия“.
Това е той. Джентълмен. По-добър е от мен.
Не се подценявай. Мисля, че си прекрасен човек.
Но нали го чу? Аз съм по-добър.
Извинете ме.
Веднага се връщам. Май иска да поговорим.
Ти си толкова добър брат. - Нямаш си представа.
„Пазвата“?
Забрави го. Какво правиш, по дяволите?
Какво? Старая се да те представя добре. Не е толкова лесно.
Изглежда, че работиш за мен, но така ти изглеждаш добре.
Не знам как го правиш, но това е резултатът.
Не ставай смешен. - Така ли?
От момента, в който дойдохме, ти ме саботираш.
Как? - Как ли? Виж ме къде седя.
Нали искаше да седнеш до нея? - Да, и ти ме остави.
А сега ти я гледаш в очите, а аз в ухото.
Какво искаш от мен? Да си сменим местата?
Въобще няма да е подозрително. - Опитвам се да ти помогна.
Я гледай! Наистина ми се пикае.
Искаш да помогнеш? Спри да ме хвалиш. Съсипваш ме.
Престани да говориш лошо за себе си. Това също ме съсипва.
Ясно. - Просто си стой кротко и яж,
а аз ще играя твоята игра. - Добре.
Да си стиснем ли ръцете?
Отвратителен си.
Аз ли? Поне не си пикая върху обувката.
Нека ти кажа нещо за брат ми.
Той се подценява, но всъщност е прекрасен човек.
Той е привлекателен, талантлив ерген…
Е, аз… - Прекалено е срамежлив.
Талантлив е, с купища пари.
И какво да прави, когато брат му и племенника му нямат къде да живеят?
Оплаква ли се, че нарушаваме начинът му на живот? Не.
Отвори къщата и сърцето си.
И честно казано, не знам кое е по-голямо.
Ти си невероятно човешко същество.
Може ли проклетата сметка?
Само да видиш Джейк. Той е страхотно хлапе.
Много ще ти хареса. Нали, Чарли?
Не го хвали много. Обикновено седи някъде и яде.
Какво обичате да правите заедно? - Най-различни неща като баща и син.
Ходим на кино… - Където седи и яде.
Строим модели
на самолети и ги пускаме от терасата.
Звучи забавно. - Така е. На Джейк много му харесва.
Той е страхотно хлапе. - Нямам търпение да се запознаем.
Утре следобед става ли?
Звучи чудесно. - Добре, уговорихме се.
И не закъснявай. - Иначе ще трябва да чакам.
Ето, пристигнахме.
Много ви благодаря. Прекарах си страхотно.
Ще се видим утре. - Лека нощ.
Лека нощ, Чарли.
Лека нощ.
Към пещерата, Алфред. - Гори в ада!
Просто си седях. Не съм слагал езика й в устата ми.
И език ли имаше? - Като се замисля май е бил моят.
Спокойно. Будалкам те. Освен това ти си уреди среща.
Детето ти свърши работата, но все пак успя.
Няма нищо лошо да се хваля със сина си.
Той е мое отражение и ако компенсира моята социална непохватност…
Може би повдигам малко опашката. - Не го използвам.
Не ме лай. Гордея се с теб.
Благодаря. Гледай утре да изчезнеш.
Вече не ми трябва помощта ти. - Добре. Действай сам.
Сега млъквай и закарай мис Дейзи у дома.
Хайде, Небесен капитан. Готов ли си?
Предполагам. - Виждаш ли колко му харесва?
Пилот към копилота: Дай контакт. - Какво?
Дай на контакт. - Защо говориш така?
Хайде, пали мотора.
Ето. Готов за излитане?
Това не е ракета, тате. - Знам.
Ей, получи се. - Вдигни го нагоре.
Добре. - Хайде, Джейк.
Не ми викай. Аз ще се справя. - Дай ми го! Направи го!
Това и правя.
Това ли беше?
Иди да го вземеш. Ще го закърпим както обикновено.
Не може ли да поръчаме пица и да гледаме телевизия?
Иди прибери самолета.
Гадост!
„Гадост“! Голям шегаджия! - Страхотен е.
Ето… че сме тук. - Да.
Не мога да повярвам колко си се променила.
Харесва? - Да, харесва. Тоест - харесва ми.
Къде е Чарли? - Само това намерих.
Познай кой е това. - Няма начин!
Ама има. - Какво е станало с косата ти?
Нарича се негърско къдрене.
Периодът ми на Майкъл Джексън.
Кой е този дългуч до теб? - Това съм аз.
Извинявай. Поне сега приличаш на момиче.
Благодаря. - Гаджета ли сте били с татко?
С Джейми бяхме само приятели.
Никога не сме били в този смисъл. - А сега в този смисъл ли сте?
Защо не погледаш телевизия? - Най-сетне!
Джейми, много си мислех.
Ти си сама. Аз съм сам. Имаме много общи неща.
Няма причина да не опитаме да бъдем повече от приятели.
Това ли искаш? - Ами…
Здравейте. - По дяволите!
Съжалявам, че ви преча. - Няма нищо. Радвам се да те видя.
Не беше ли зает днес? - Бях. Ходих на кино, поиграх билярд.
Купих си книга, риза, изпих една кофа кафе, прочетох книгата.
И тогава се сетих: „Аз имам дом!“
Тате, ще ми направиш ли пуканки?
Защо не си направиш сам? - Помниш ли последния път?
Можеш да се справиш сам, без да направиш пожар.
Добре, ще пробвам.
Веднага се връщам.
Джейк е страхотно хлапе, нали? - Да, предполагам.
Не бих го казала на Алан, но не се интересувам много от деца.
Истината е, че и Алан не ги обича много.
Храни го, осигурява му покрив над главата,
но няма погубваща любов между тях.
Чарли, стига вече. - Моля?
Зашо ме тласкаш към Алан, след като е очевидно колко ме желаеш?
Рожденият му ден наближава.
Кажи ми, че ме желаеш.
Давай! Кажи й го.
Какво? Не, вие двамата с тъмнците, драконите
и игрите на думи… Трябва да сте заедно.
Ясно е, че тя иска теб. Да се държим като възрастни.
Отстъпвам, за да могат красавците да се съешат.
Не, не. Ти си поставил основите и трябва да поставиш и останалото.
Оценявам усилията ти. Ти си добър брат,
но аз се оттеглям. - Не, аз ще се оттегля.
Аз ще се оттегля. - Аз ще се махна от пътя ти.
Ще млъкнете ли? Разваляте всичко!
Браво на теб! - Браво на теб!
Кажи го, Чарли. - Кое?
Кажи, че безупречния и готин Чарли Харпър желае Екълбери Хрътката.
Знаела си това име? - Беляза ме за цял живот.
Заради него не съм яла въглехидрати от колежа насам.
Много добре изглеждаш. - Разбира се, че е така.
Самодоволен, повърхностен кучи син! С години тренирах и се потих,
мечтаейки за деня, в който ще натрия мазния ти нос.
Получавам смесени сигнали.
Това е сигналът - не можеш да притежаваш това.
Нито сега, нито някога. Никога, никога!
Не аз го измислих това име - Екълбери Хрътката.
Но той го разпространи. Аз винаги съм бил твой приятел.
Моля те! Толкова години ти се натисках, приятел.
Играех на тъпи игри на леглото ми с разкопчана блуза, друже.
И се надявах и молех да ме целунеш или докоснеш.
Или поне да ме забележиш като жена, приятел!
Знаела си, че блузата ти е разкопчана? - Че кой мислиш я разкопча?!
Но не бях достатъчно красива за теб. Искаше Дона ДеМарко
или Максин Черников, само защото имаха големи цици
и нямаха излишни косми по лицето.
Да, Дона ДеМарко, двойното Д.
Нямах представа. Много съжалявам.
Тогава бях глупав младеж. И не съм те оценявал.
Вероятно не си. - Това беше много отдавна.
Вече не съм глупав младеж.
Дали можеш да ми простиш и да опитаме отново?
Настина ли го искаш? - Много.
Изяж се от яд.
Никога няма да имаш това тяло. Никога, никога!
Вече знаем защо още е неомъжена.
Прав си, тате. Забавно е.
Казах ти. Само е нужно малко време да свикнеш.
Дали ще мога да го приземя вътре?
Не е добра идея. Няма достатъчно място.
Какво ли прави Дона ДеМарко?
The End S02 Episode 12