Какво правиш? - Работя.
Няма да свършиш много работа пред телевизора.
Да не си ми майка? - И твоята майка ли го казва?
Когато си изкарваш хляба с писане на музика, чакаш вдъхновението.
Не, още го няма.
Чарли, искаш ли да дойдеш на кино с нас?
Не може. Той работи.
Върху разлагането на черния си дроб? - Прекрасно.
Той е майка ми, а ти си докторът ми.
Предполагам си прочел „Повелителят на мухите“ за доклада си.
Хубаво. Хареса ли ти?
Мисля, че е вечна американска класика.
Ясно. Кажи ми, за какво се разказва?
В книгата ли? - Да, в нея.
Нарича се „Повелителят на мухите“.
И е за една много голяма муха,
на която всички други мухи се молят.
А ти реши, че не я е чел. - Само се пошегувах.
По-скоро е като „Мрежата на Шарлът“, но от гледна точка на мухата.
Имаше повече от седмица. Защо не я прочете?
Чаках вдъхновение. - Браво, хлапе.
Какво ще кажеш за това вдъхновение? Няма да ходим на кино
и няма да правиш нищо друго, докато не прочетеш книгата.
Не е честно. - Напротив. Имахме уговорка.
Ти не я спази. - Значи две злини правят едно добро?
Не разбра откъде ти дойде, нали? - Ако почнеш да четеш, ще ти хареса.
Тя е за деца, захвърлени на необитаем остров.
Как са били захвърлени? - Самолетът им се разбива.
И после какво става?
Момче на име Ралф става техен водач и създават общност…
Просто прочети книгата.
Голяма муха, а? - Трябваше да опитам.
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА::: Сезон 02, Епизод 10
Здравей.
Чарли работи, Роуз. - Ами Джейк?
Учи.
Обичаш ли пушена сьомга? - Предполагам.
Хубаво. Тогава това е за теб.
Не знам какво да кажа. - В повечето случаи и аз.
После започвам да говоря и думите излизат сами.
Какво правиш в тази приятна съботна вечер?
Трябваше да ходя на кино с Джейк, но той не си е написал домашните.
И го наказваш като стоиш тук самотен и нещастен.
Какъв добър татко.
Ако още ти се ходи на кино, аз ще дойда с теб.
Ти и аз? Като на среща? - Каниш ме да излезем ли?
Надали.
Беше малко неловко. Хайде, ще хванем ранната прожекция.
Добре. Защо пък не. - Ще вмъкна сьомгата под пуловера си.
Така няма да плащаме за скъпата риба в киното.
Какво правиш? - Работя.
Как разбираш кога си в почивка?
Така е, като пораснеш, приятел. Нямаш почивки.
Това новият „Ошикуру - самураят-демон“ ли е?
Да. - Какво ще правиш с него?
Направили са анимация по него и ще пиша музиката към него.
Жестоко. - Нали?
Искаш ли да я чуеш? - Разбира се.
Аз ще съм първият, който ще я чуе. - Да.
Още е в суров вид, но ще добиеш представа каква е идеята.
Добре.
Той е самураят-демон.
Кой трябваше да умре? Ошикуру.
Доста е скапана.
Моля?
Въобще прочете ли комиксът? - Да, прегледах го.
Нима? За какво се разказва?
За момче на име Ошикуру, което умира и се завръща от мъртвите като самурай.
И е демон. - Не.
Става дума за младеж във футуристично общество,
обладан от душата на японски феодален воин.
Осъден е да броди по Земята и да се бори със злото.
Какво искаш да кажеш?
Той живее в мрачен свят. Бори се с духовете на прокълнатите.
Песента изобщо не улавя настроението. Скапана е.
Вече каза, че е „скапана“. - А казах ли, че е боклук?
Добре. Благодаря за приноса.
Отивай да си четеш книгата и ме остави да работя.
Ако работата ти ще съсипе великия комикс, по-добре я прекрати.
Чух това. - Хубаво.
О, не. Обзалагам се, че Шрек ще седне точно пред нас.
Не се тревожи. Всичко ще е наред.
Защо ти трябваше да ядеш сандвич с чили?
Не беше необходимо. - И ти би го направил заради мен.
Не съм убеден.
Разкажи ми за себе си. - Какво те интересува?
Всичко. Не знам много, освен че си брат на Чарли и баща на Джейк.
Завършил си „Кал Стейт“ в Лонг Бийч, омъжил си се за любимата си
и понякога през нощта, когато си сънен, пикаеш седнал.
Шпионираш ли ме? - Не, глупчо.
Шпионирам Чарли, но понякога ти се пречкаш.
Знаеш ли? Защо ти не ми разкажеш за себе си?
Добре, да видим…
Аз също пикая седнала - това е общото по между ни.
От заможно семейство съм. Животът ми е бил някак защитен.
Изискани частни училища и колежи.
Без майтап. В кой колеж си била? - „Принстън“, но само за две години.
Значи си прекъснала? - Не, завърших го.
После се върнах в Калифорния за магистърска степен в „Станфорд“.
Невероятно. Какво си завършила?
Поведенческа психология.
Джейк, събуди се. Искам да чуеш нещо.
Какво? - Работих по песента.
Браво на теб. - Хайде! Ела да я чуеш.
Спя в момента. - Спи в училище като всички други.
Прочетох комиксът от кора до кора. Знам героите, познавам света им.
Мисля, че го хванах. Слушай.
Младежът, в който живее духът на отдавна загинал самурай.
Сега той е Ошикуру.
Ошикуру…
Той е самураят-демон.
Кой трябваше да умре? Ошикуру.
Пак не струва.
Ти пък още си дребен.
Съжалявам, че закъснях. Отбихме се да хапнем след киното.
Няма проблем. - Разпоредителят ни конфискува рибата.
Може ли да ти изсвиря нещо? - Разбира се.
Много добре си изкарах с Роуз.
Тя е много повече от това, което изглежда.
Чудесно. Слушай. Кажи ми какво мислиш.
Младежът, в който живее духът на отдавна загинал самурай.
Сега той е Ошикуру.
Ошикуру…
Той е демон-самурай.
Кой трябваше да умре? Ошикуру.
Много е хубава, ритмично.
Хареса ли ти? - Да, добра работа.
Това решава дилемата. Не струва.
Бърта, знаеш ли коя книга е хубава? „Повелителят на мухите“.
Да, четох я като малка.
И какво мислиш? - Хареса ми.
Като „Сървайвър“, но с хлапета. - Да, съгласен съм.
Както се чува ли се пише „Сървайвър“? - Просто прочети книгата.
Добро утро. - Добро утро.
Знаеш ли, че Роуз има магистърска степен по психология?
Не. А ти знаеш ли, че съм сред основателите на аероклуб „Високо“?
Сериозно? - Да. Бях с Орвил Райт в Кити Хоук.
Щях да включа и Уилбър, но бяхме във въздуха 90 секунди.
Добре, шегуваш се и е смешно.
Истината е, че се виждаме всеки ден, а не знаем много един за друг.
Искаш да знеш какво става под тази груба външност?
Дали някъде вътре в мен няма някое момиченце,
което е мечтало да стане известна балерина.
Има ли? - Ако има, значи случайно съм я изяла
и още не съм я изкарала.
Да ти кажа - страх ме е от диадемата.
Приятно ми беше да си побъбрим. - Чувствам те по-близък.
Започна ли вече да пишеш докладът?
Водя си бележки. - Браво. Докъде стигна?
„Господарят на мухите“ е като „Сървайвър“ за деца.
Интересна аналогия. Коя е любимата ти част?
Когато гласуваха да изгонят първото хлапе?
Ей, добре.
Спри да се сприятеляваш с Бърта. Това я вбесява.
Кое не я вбесява?
Ще ходя да пазарувам и се надявах да гледаш Джейк.
Разбира се. - Аз съм готова.
Веднага идвам. До после. - Не, чакай. Задръж малко.
Пак ли ще излизаш с Роуз? - Не, аз не „излизам с нея“.
Просто отиваме да пазаруваме. - Добро утро, Чарли.
Не си забравил, че тя е извратена, нали?
В нея има много повече.
Дълбоко в нея се крие добър човек. - В нея има няколко добри човека.
И всичките са извратени.
Сега ще дойде. - Добре.
Всеки си има недостатъци. - Недостатъци ли?
Тя залепи тестисите ми за бедрото ми.
Това е минало. Всеки е правил неща, от които се срамува.
Не и тя. Направи снимка и я използва за коледна картичка.
Слава богу, че е в близък план. Повечето хора решиха, че е прилеп.
Оценявам загрижеността ти,
но мисля, че Роуз е умна, мила и интересна жена.
И ми е приятно с нея. Мини отпред.
Добре.
Какво правиш? - Чета „Повелителят на мухите“.
Не е важно.
Чуй сега. Ти си дете, нали? - Да.
Аз пиша песен за деца. Ако приемем, че тази песен не струва…
Така е. - Да, да…
Значи трябва да ми помогнеш да стане по-добре.
Трябва да си напиша докладът. - Добре.
Ще ти помогна с него, а ти на мен - с песента.
Танто за танто. - Не.
Оши-ку-ру.
Заповядай. Малини, манго, банани и малко целина.
Благодаря. - За мен е удоволствие.
Понякога обичам да идвам в търговския център
да наблюдавам хората и да си измислям кои са те.
Какъв е животът им. - Това е забавно.
Какво ще кажеш за онази жена там? Какъв мислиш е животът й?
Бих казала, че е умна жена, но много самотна.
Свикнала е да я отхвърлят - както е свикнала да диша.
А това е още по-тъжно, защото може да даде много.
Емоционално, духовно, сексуално. Най-вече сексуално.
Тя е узряла, притаена и готова да опита всичко.
Ами онази жена там? - Тази ли?
Да видим. Тя е по-трудна за разгадаване.
Бих казала, че е умна, но много самотна.
Свикнала е да я отхвърлят - както е свикнала да диша.
А това е още по-тъжно...
Въпреки че Ошикуру е дете, всъщност не е детски комикс.
Много е зрял. - Мисля, че го схванах.
Демоните, с които Ошикуру се бие, съществуват,
защото са отражение на измъчваните демони в собствената му душа.
Да. - Значи накратко…
Ошикуру е японска фантастична версия на „Моби Дик“.
Какво? - Ти каза „Моби Дик“.
Да си ерген е самотно понякога,
но е по-добре, отколкото да имаш връзка с някой, когото не уважаваш.
Такъв ли беше бракът ти? - Според бившата ми жена - да.
Като свършим тук, защо не отидем да се разходим на плажа?
Флиртуваш ли с мен? - Не, не.
Просто денят е прекрасен и... - Няма проблем, ако го правиш.
Сериозно? - Да.
Ти си много повече, отколкото мислех.
Какво си мислеше? - Да не разваляме момента.
Добре. Какво ще правим?
Да опитаме ли да се целунем? - Мисля, че трябва.
Добре. - Да.
Да си вземем ли стая? - Моля?
Или да отидем вкъщи. Освен ако не те е страх от порове.
Порове ли? - Да.
Имам пет зъбати приятелчета.
Сериозно? Пет пора?
Те са като дълги, космати плъхове? - Да.
И всичките се казват Чарли.
Разбира се.
Много бих искал да се запозная
с Чарли, Чарли, Чарли и Чарли…
И Чарли. - Да.
Но се чудя дали да рискуваме приятелството ни?
Хубав въпрос. Да го обмислим една минута.
Колко добър си в леглото? Защото аз съм отлична.
Честно казано, аз съм средно напреднал.
Тогава да си останем приятели. - Да, добра идея.
Може ли да те попитам нещо? - Разбира се.
Кое по-точно те отказа от мисълта за физическа връзка?
Психосексуалното съперничество, символизирано от поровете Чарли?
Или перспективата да бъдеш оценен неподходящо,
от жена с превъзхождащи те сексуални умения?
Чакай малко. Да не ми прилагаш поведенческата психология?
Не ставай глупав.
Но ако е така, как ще се почувстваш - ядосан или неуверен?
Мислех, че ще ми напишеш доклада. - Не, така не е правилно.
Единственият начин да се научиш е да си вършиш сам работата.
Това са анализи.
Вътре пише всичко, което трябва да знаеш за книгата.
Темите, героите, символиката.
Доклад по книга, чакащ да сложиш името си върху него.
Законно ли е? - Огледай се.
Да виждаш полицаи по домашните?
Много те надценявам.
Щях да те питам, какво стана с доклада?
Получих две минус. - „Две минус“?!
Не прочете ли анализите? - Те бяха 50 страници!
Невероятно! Детето ти го мързи и да излъже.
Не ти ли е хрумвало, че може да е прекалено честен?
Не, мързелив съм.
„Ошикуру - самураят-демон“. - Започва.
Той е самураят-демон.
Кой трябваше да умре? Ошикуру.
Не това написахме. Това е скапаната ти версия.
Какво да ти кажа? От телевизията харесаха тази.
Да не са малоумни? - Добре дошъл в шоубизнеса, хлапе.
Още смятам, че е ритмична.
The End S02 Episode 10