В предишния епизод.
Много сексапилна мадама.
Чия е колата? - На психиатъра ми.
Да се махаме, Чарли! - Няма да ме зарежете тук, нали?
Ето ни в хотел „Чарли“.
Тя се съблича! - Не живеем ли в страхотна страна?
Големи сте сладури. - Идвам след теб.
Чарли, продължавай да сваляш жена, която не е с всичкия си.
Чарли, ти си свестен човек.
Но няма да правя секс с теб. - Въобще ли?
Масаж, палачинки.
Ако имаше телевизор на челото и можеше да дишаш с ушите си, би бил съвършен.
Намекваш, че ако и двамата я харесваме, ти ще ме изместиш?
Разбира се. - От какво се страхуваш?
Да не те ударя толкова силно, че да остана единственото дете.
Сигурни ли сте? - Решено е. Оставаш у дома.
Все още не знаем нищичко за нея.
Аз съм Джоуни. - Привет!
Отиваме в къщата на Алан и Чарли, мила.
Хубаво място, където лошите никога няма да ни намерят.
Франки, защо не ни каза, че имаш дъщеря?
Добре, ето какво е положението.
Не исках да ви казвам.
Вече се чувствам по-добре. - Съжалявам, много дълга история.
Имаме време. Алан, зает ли си? - Не, свободен съм.
Живеех при баба и дядо, които са много богати
и не искат да ме дават на мама. Казват, че е луда.
Не беше чак толкова дълго.
Хайде да го обсъдим по-късно. - Добре, но за какво ще говорим сега?
Вие обратни ли сте?
Голяма работа е.
:::ДВАМА МЪЖЕ И ПОЛОВИНА::: Сезон 01, Епизод 16
Ето, пристигнахме.
Това е всичко, нали? Едно дете и нямаш домашни любимци?
Доколкото знам.
Може ли да погледам океана? - Добре, но само от терасата.
Кой ще пита пръв?
Алан. - Благодаря ти.
Какво става, по дяволите? - Добър въпрос!
Омъжих се за богаташ, но родителите му ме мразеха.
Може би защото щеше да става сенатор,
но провеждайки кампанията си се запознахме на пътя.
Джоуни, слез от парапета!
Ядосаха се, когато се оженихме
и се вбесиха, когато той финансира музикалната ми кариера.
Певица ли си? - Оказа се, че не съм.
Преди две години Брад почина.
И оттогава родителите му се опитват да ми отнемат детето.
Значи психиатърът… - Съдебна заповед.
Съдят ме на основание, че съм лоша майка.
В какъв смисъл? - Ами…
Не съм адвокат, но разбиването на колата подкрепя твърденията им.
Да, ще го извъртят срещу мен.
Без това съм прецакана, защото го подкупиха да ме изкара луда.
Това е ужасно. - Какво ще правиш сега?
Не знам. Най-важното беше да взема детето си.
Можеш да останеш, докато вземеш решение. Нали?
Несъмнено! - Благодаря ви.
Това е страхотно. Ще кажа на Джоуни.
Страхотно! Драго ни е да си тук.
Трябва да я разкараме оттук.
Чарли, тя има нужда от нас. - Не е вярно.
Трябва й адвокат, и вероятно друг психиатър.
Да й намерим тогава. - Оттук нататък предпочитам
да не използваш „ние“. - Биеш отбой?
Преди два дена умираше да я вкараш в леглото.
Защото беше само луда непозната.
Доколкото си спомням и ти искаше да я разкараш.
Защото беше луда непозната. Сега я опознах и държа да остане.
Добре, Алан, но те предупреждавам. Ще имаш ядове с нея.
Не знам дали ще имаш достатъчно сили да я влачиш на буксир.
Какво?
Джоуни, кой клас си? - Втори.
Така ли? Синът ми е в четвърти.
Е, и?
Не знам. Опитвах се да завържа разговор.
И на стари години не се научи. Жените обичат комплиментите.
Джоуни, красива си като майка си.
Е, и?
Поклон пред майстора.
Чакай, нека довърша.
Ще го повторя много бавно, за да няма недоразумения.
Вземи скапаните си мангизи
и си ги наври в задника, който без липосукция би приличал на голфигрище.
Здрасти!
Така ли? Аз съм боклук? - Алан тук ли е?
Така ли? Убедена ли си?
Нека ти кажа нещо, госпожо. Тези като мен са бедняци, а не боклуци.
Познаваш ли я? - Не, нова е.
Здрасти, тате. - Джейк, Джудит. Какво правите тук?
Алан, вчера ти казах, че отивам при нашите.
Ще правят колоноскопия на баща ми. Ако не съм там, ще я гледам на запис.
Да, вярно. Извинявай. Бях толкова зает…
Видях новата мадама на брат ти. - Защо реши, че е негова?
Твоя ли е? - Не, но не е и негова.
Но би могла да стане. - Кой го каза?
Бившата ти жена. - Въобще не искам да слушам.
Скъпи, приятно изкарване. Чарли, дръж се прилично.
Ами аз? Спокойно мога да си имам гадже.
Здрасти. Аз съм Джоуни. - Здрасти. Отивам в стаята си.
Може ли да дойда и аз? - Все тая.
Цена няма да има, ако и след 30 години се държи така.
Не се боя от адвокатите и психиатрите ви.
Добре. Включи ги, но знаеш ли какво? Ще избягаме и ще се скрием.
Сега съвсем ще ме намразят.
Да помогнем с нещо? - Благодаря. Вече сторихте достатъчно.
Съжалявам, че ви притеснявам. - Не ни притесняваш.
Имаме много място. С Джоуни ще останете в моята стая,
а аз ще спя с Чарли.
С мен ли?!
По-кротко, каубой. - Ще бъде забавно.
Както когато бяхме деца. - Добре.
Но помни, че този път майка я няма, за да чуе писъците ти.
Защо тези хора са тук?
Преживяват труден момент и им помагаме.
Момиченцето е много досадно.
Май е влюбена в теб. - Да, това е досадното.
Още не харесваш момичета, а? - Харесвам ги.
Само не и осемгодишните.
Как е Джоуни?
Веднага заспа, щом гушна възглавницата.
Денят беше дълъг за нея. - Да.
Добрата новина е, че сватовете ще ме оставят на мира.
Лошата е, че колата не била на психиатъра.
Всеки прави грешки.
Но поне имаш справедлива кауза. Обичаш дъщеря си.
Ще ми да знаех какво да правя.
Може да изглеждам решителна и смела,
но това е… - Страшничко?
Разбирам те. И аз бях ужасен, когато брака ми приключи.
Неизвестността ме плаши.
Да. - Недей да плачеш.
Всичко ще се оправи. Ще видиш.
Какво ти има? - Не знам.
Толкова отдавна не ме е докосвала жена.
Ела насам.
Алан? - Да?
Толкова отдавна не ме е докосвала жена.
Какво видя?
Достатъчно, за да не мога да заспя.
Чудесно. Умирам да го споделя с някого.
Само се целунахме, Чарли,
но усещането беше сякаш душите ни се сляха.
Било е слюнка, Алан. - Сериозно ти говоря.
Франки е невероятна. Помисли малко.
Първо губи съпруга си, след това трябва да се бори за дъщеря си,
но тя притежава силен дух. Тя е толкова жизнерадостна.
Интересува ли те мнението ми по темата?
Положително ли е?
Лека нощ, Алан.
Добре, кажи ми какво мислиш.
Откакто те помня все си падаш по девойки,
които са изпаднали в беда.
Не е вярно. - Стига де, Алан.
Всички жени в живота ти са били травмирани и в нужда.
Чакай, ами… Добре, продължавай.
Стараеш се да им помогнеш,
вместо да постъпиш хуманно - да правиш секс с тях и да изчезнеш.
Какво му е хуманното?
На теб ти е хубаво, на нея също. Няма разбити сърца.
Ти обаче се жениш, те почват да те мразят и идваш да живееш при мен.
Мисля, че ревнуваш, Чарли.
От кого? - От мен.
За пръв път жена да предпочете мен и ти не можеш да го преглътнеш.
Мога. Не знам как става, но ще го преодолея.
Мъчно ми е за теб. Сърцето ти е закоравяло.
Загубил си способността да осъществяваш контакт
с друго човешко същество, освен на ниво размяна на телесни течности
под въздействие на алкохол.
Говориш така сякаш усещанията при пиянския секс са нещо мръсно.
Защо ли си губя времето с теб?
Алан? - Какво?
Бяхме се разбрали да не си лягаме сърдити.
Остави ме на мира.
Хайде де! Не искаш ли да се гушкаме?
Кълна се, този път ще се простиш с ръката.
Не е ръката ми. - Мамо!
Знаеш ли къде е Джейк? - Не знам, скъпа, съжалявам.
Ние играем на криеница. - Не знам къде се е скрил.
Не, той трябваше да ме търси.
Обаче мина цял час.
Ако го видя, ще му кажа. - Благодаря.
Моля.
Благодаря. - Пак заповядай.
Добро утро. - Добро утро.
Кафе? Кафе? - Благодаря.
Искаш ли да отидем да се позабавляване някъде с децата?
Ами Чарли? - Достатъчно се е забавлявал.
Какво ще кажеш да си направим излет в парка извън града?
Звучи много добре. - Чудесно!
Добро утро. - Добро утро.
Боже, май преча!
Не говори така.
Ти си излишният. - Алан!
Петото колело, единадесетия пръст, третото зърно.
Интересно. - Какво е интересно?
Това е ново за мен. И не ми харесва.
Чарли, ти си свестен човек. - Не, моля те, престани.
Не ме наричай свестен.
Така наричат задръстения, който трябва да танцува
с грозната братовчедка на готината мадама.
Какво? - Нищо. Просто днес ми е готино.
Идваш ли с нас, чичо Чарли? - Не, нямам си момиче.
Джейк, майка ми пита дали искаш сандвич с яйчена салата или риба тон.
Риба тон. - Аз също.
Колко е досадна!
Поне не си третото зърно.
Джейк, отиди да помогнеш на Джоуни да приготви сандвичите за излета.
Няма ли да дойдеш?
Наистина ли го искаш? - Просто съм учтива.
Слушай, Франки. Да поговорим за теб и Алан.
Слушам те, жребецо.
Не ревнуваш, нали? - Не. Само съм втрещен.
Учуден, смаян, сащисан, но не и ревнив.
Искам да знаеш колко уязвим е Алан.
А аз не съм, така ли?
Може да не си забелязал, но животът ми не е вълшебна приказка.
Ще го кажа по-иначе. Брат ми е луд по теб.
И аз по него.
Не, не разбираш. Той иска да се задоми.
Вече си представя как купувате прибори и възглавнички от „Икеа“.
Я стига. - Знам го от опит.
Наистина държиш на него, нали?
Да.
Ти си страхотен човек, Чарли.
Страхотният го целуват по бузата.
Защо ли не ме срита в топките?
Искаш ли да играем на гоненица? - Не.
На криеница? Да ме гониш? - Не. Не.
Децата си прекарват страхотно. - Идеята ти беше чудесна. Благодаря.
Твоята компания я прави чудесна.
Винаги ли казваш каквото трябва? - Не знам.
Старая се да подбирам думите си,
за да са емоционални и значими. Е, не винаги.
Франки, мислех си,
че след като с теб си пасваме и децата се разбират
и на практика сме без жилища…
Алан!
Твърдо не.
Но… - Животът ми е толкова объркан.
Трябва да го оправя, преди да мисля за сериозна връзка.
Разбирам, че имаш проблеми, но ще имам сили да те влача на буксир.
Какво? - Сравнение, което Чарли използва.
Смятах, че ще го разбереш.
Днес говорих с брат си в Сиатъл.
Той ще ни приюти временно с Джоуни.
Заминаваш ли? - Утре сутрин.
Ще си намеря работа, ще я запиша в училище.
Ще започна живота си отначало.
Да, имаш право. Разбира се!
Съжалявам. - Няма за какво. Постъпваш правилно.
Погледни го откъм добрата му страна. - И коя е тя?
Довечера ще ти пусна.
Май пак ще се разплача.
Мила, таксито дойде. Сбогувай се с Джейк.
Чао, Джейк. - Чао.
О, Боже!
Чарли, какво да ти кажа? - Знам. Аз съм свестен човек.
О, Боже!
Щях да се радвам да ви закарам до летището.
Предпочитам да се сбогуваме тук. На летището е пълно с хора,
а банелите на сутиена ми задействат детектора за метал.
Може пак да се видим.
Щом се установим, можеш да ни гостуваш.
Разбира се.
Чао. - Чао.
Дръж, че закъснявам.
Мъчно ти е, че си отиде, нали? - Да, Джоуни ще ми липсва.
Превод и субтитри: 0z0ne http://subs.sab.bz