Есента на 1776-та .
Есента на 1776-та Бунтовниците са обявили война на Короната.
След успешен военоморски десант, армията на Негово Величество
изтласква войската на Вашингтон в пустошта.
Ню Йорк се превръща във военна база за операциите на британците.
Верните на империята лоялисти /наричани още тори/ от близкия Лонг Айлънд,
се оглеждат зорко за симпатизанти, и шпиони...
Сетаукет, Лонг Айлънд .
Какво правиш, приятелче?
Какво правиш? Ела при мен.
Виж се.
Ще повървиш ли за мен?
Ще проходиш ли заради татко?
Хайде отнова да опитаме.
Точно така.
Добре, точно така.
Я се виж, вече си голямо момче, нали?
Точно така.
Виждаш ли? Лесно е.
Е? Виж се само.
Продължавай, продължавай.
Сигурен ли си, че искаш да проходи толкова рано?
Та той е почти на годинка.
Колкото по-бързо се научи да ходи, толкова по-скоро ще се научи и да марширува.
Този довод е много добър.
Не, ти си по-умен, нали, Томас?
Също като мама.
Приятен ден.
Мислех, че редовите войници са научени да си оправят леглата.
Ще си е заминал преди Коледа.
Всички ще са си заминали.
Тези битки няма да продължат вечно.
Тъй като в дома ни има само един британски войник, то...
Тогава ще благодаря на Бог и...
все някак ще го изтърпим...
Ню Джърси .
Много жалко, че Негово Височество вече не плаща за скалпове, нали?
А обеща по 130 на глава.
За мъже, не за деца под 12 години.
Вашингтон няма кого другиго да изпрати срещу нас, освен деца.
Нали така, майоре?
Вашингтон можеше да има мъже.
Можеше да има и рейнджъри.
Ако беше по-хитър и не толкова стиснат.
Тези палета умряха за нищо.
Уелш!
Ей, Уелш!
Не свърши ли вече?
Проклетият глупак се мотае сред дърветата,
въпреки че, сто пъти съм му казвал,
да започва от външната страна и да се движи към вътрешната.
Новак!
Хайде момчета! Да го спипаме!
Да го подгоним като куче!
Давайте, момчета!
Да го хванем!
Те ни очакваха.
Знаеха къде ще бъдем!
- Не биха могли да знаят... - Очакваха ни!
Как?
Не бяха нито британски войници, нито лоялистки отряди.
Бяха...
Бяха кралските Рейнджъри.
Значи Робърт Роджърс.
Явно сте имали късмет.
Лош късмет да налетите на него.
Поисках да му донесете куртка.
Късмет ли?
Сър, късметът няма нищо общо с това.
И двамата го знаем. Те...
Британците използват Роджърс и наемниците му като мечи капан,
и са знаели точно къде да го изпратят.
Засадата им беше много добре планирана.
Да не казваш, че сред нас има изменници?
Казвам само,
че, те имат шпиони навсякъде, сър,
и ние също трябва да имаме.
Погрижи се за рамото си.
Когато се възстановиш от раните, ще ти дам нов отряд и коне.
Генерале, моля Ви. Разузнавателните мисии са пълно самоубийство.
Това вече сме го обсъждали, капитан Талмъдж.
Няма да хабя средства за информатори.
Съгласен съм, сър. Единственото, което искам от Вас е,
човек, който да действа като куриер, между мен и един приятел в Ню Йорк.
- Ако можем да създадем... - Ню Йорк?
Който Вашингтон изгори до основи при отстъплението ни?
Бенджамин,
ние вече нямаме приятели в Ню Йорк.
АМС представя .
Джейми Белл
Сет Намрич
Дейниъл Хеншъл
Хедър Линд
Меган Уорнър
Кевин МакНейли
Бърн Горман
Ангъс МакФейдиън
Самюъл Роукън
Джей Джей Фийлд
По романа на Александър Рос "Шпионите на Вашингтон"
По идея на: Крейг Силвърстейн
ОБРАТ .
Сезон 1, Епизод 1
Много е лошо.
Участват още: Робърт Байтцел
Джейми Харис
Майкъл Кастън
Музика: Марко Белтрами
Сценарист: Андрю Секлър
Дийй.
Хайде, дийй.
Продуценти: Лари Рапапорт и Бари Джоузефсън
Изключителен продуцент: Крейг Силвърстейн
Телевизионна адаптация: Крейг Силвърстейн
Режисьор: Рупърт Уайът
Г-н Стронг!
Четири бири, ако обичате!
- Добър вечер, Села. - Мислех, че не харесваш моята кръчма.
- Това какво е? - Казах, че ще ти върна заема.
Не е минал дори половината от сезона.
Тук е половината от това, което ти дължа.
- Реколтата няма да е каквато очаквах. - Гъсеници или личинки?
Имам нужда от повече време, Села. Следващата година, кълна се...
Следващата? Ама разбира се, защо не!
Може би, до тогава, ще ми се издължаваш със собственият ми карфиол.
Ейбрахам!
На какво дължим това удоволствие?
Ейб и аз си говорехме за личинките.
Личинки?
Г-жо Стронг, наздраве от нас!
Подочух, че не те са водещите вредители в Сетаукет.
Стаите Ви са готови, господа.
Е, аз трябва да тръгвам, така че...
Не, не, почакай.
Почти не се виждаме вече.
Как са Мери и Томас?
И двамата са добре.
- Наитина трябва да... - Трябва да дойдеш на вечеря...
У нас... И тримата.
Ана.
Опасявам се, че няма да е редно.
Имам дълг към съпруга ти.
Ще ме е срам, ти да готвиш за нас, след като съм го просрочил.
Не знаех нищо за това.
Шибани новини!
"Къде са бунтовниците сега?"
В чест на смелия командир - патриот.
"Нощта на неговото отстъпление,"
Извинете "на неговия щурм към северен Ню Джърси"
"и изтеглянето му от бойната линия,"
"били знак свише, че се завръща при онази кучка, г-жа Вашингтон."
"Обаче, преди да се прибере, на скъпият Джорджи, му се приискала ножница,"
"в която да забие меча си."
"Със сигурност..."
- Качи се горе. - Села, недей.
"...най-големият майтап бил, че колкото и да търсел ножница,"
"на мек меч нищо не пасва..."
Махай се, Робсън.
Съжалявам, да не би да обидих
либералната ти, нежна душичка?
Обиди съпругата ми. А сега се махай.
Хайде стига бе, човек.
Ние празнуваме победата на краля при Ню Йорк.
Всички сме наясно, как нещо такова, може да разстрои
определен представител на местния конгрес.
- Пияница. - Либерал.
- Ти глупав... - Ана не, недей, недей...
Той да не би да удари капитан Джойс?
Мамицата ти...
Позволете да Ви помогна. Нека Ви почистя...
- Махни ми се от пътя!
- Ето, всичко е наред. - Разкарай се!
- Свалете си палтото. Ето така...
Само...
Пуснете капитана, ако обичате!
Разбира се.
Направете място за две примки.
Военен съд?
Майоре, моля Ви. Бъдете милостив.
Закон. Ред.
Власт.
Ние олицетворяваме властта в колониите, капитане,
и носим бремето на тази власт.
Майоре...
"Защото, тази власт, която всички ни примамва,"
"цяр има скрит в себе си един,"
"над всеки има друг някой на върха!" /"Мяра за мяра", У. Шекспир/
Разбрахте ли?
Тук ли е майорът?
Изчакайте тук.
Сър, този колонист нападна офицер
от кралската армия на Негово Височество.
И, след като свидетелствам...
Няма да се явите тук пред военен съд.
Ще се върнете в Англия,
където ще бъдете разжалван, още при пристигането Ви.
Свободен сте.
Знаех си, че ще дойдеш.
Бих искал да предложа услугите си, в случай, че са Ви необходими.
Това не е въпрос, който може да се отнесе към местният съд.
Един от моите подчинени е бил нападнат.
- За това трябва да има възмездие. - Без съмнение.
Но, след като срещнах капитан Джойс преди малко,
бих казал, че в тази история се крие и още нещо.
Смятам че, ще мога да хвърля светлина по някои факти,
които ще добавят повече яснота на нещата.
В тези факти има по нещо и от социалната история на Сетаукет,
и от провинциалното ежедневие,
и от страстите на младежите.
Навярно нищо полезно, но...
Каква е историята?
Преди три години, Ана Стронг, съпругата на Села Стронг,
беше сгодена за Ейбрахам Уудхъл.
Имаш предвид синът ти - Ейбрахам.
Да! Разбирате ли, те бяха приятели от деца,
а и семействата ни също, докато,
патриотичните политически възгледи на баща й, не ни разделиха.
За съжаление, Ана прие присърце убежденията на баща си,
а това разби сърцето на сина ми,
за когото е верую, че законът, трябва да се цени над всичко.
"Любовта не язди с това, което мрази!"
И, защо тогава, се е втурнал да помага на нейния съпруг,
предполагаем патриот?
Ейбрахам има сърце на мечтател,
романтично сърце,
също като майка си, откровено казано.
И в него той пази специално място за Ана,
независимо от предателството й.
"Уви, тази любов,"
"тъй прелестна на вид"
"нерядко бива злобна и сърдита!" /"Ромео и Жулиета", У. Шекспир/
Добър вечер, Уудхъл.
Какво правите?
Накъде водите Села?
Вечерният час мина. Тичай у дома при баща си!
- Нека те прегледам. - Добре съм. Само...
Малко съм понатъртен, това е.
Как се случи това? Защо изобщо си бил на това място?
Мери. Мери!
Добре съм. Прибрах се.
Влязох в кръчмата за едно питие.
Само Бог знае, какво бих направил след още едно.
- Първо хапни нещо. - Да, да.
Този не беше ли мой?
Бяха на брат ти, после твои.
Надявам се не възразяваш, че донесох един
за моето малко войниче.
Не знам, какво ти е казал майор Хюлет,
или какво ти си му казал, но вина за всичко това има...
- Села Стронг. - Джон Робсън.
Той беше този, който започна кавгата.
А капитан Джойс, който беше стиснал чашата си,
се подхлъзна и си поряза ръката с нея. Това е всичко.
Съмнявам се, че показанията му ще са били същите,
радвай се, че в тях не е посочил и твоето име.
Ейбрахам...
защо си взел пари от него?
Предупредих те за Села Стронг.
Той е сприхав човек.
Трябваше да дойдеш при мен, щом си имал нужда от кредит или семена посев.
Имам връзки с хора в Ню Йорк,
които изкупуват добитъка ми, на цени два пъти над пазарната.
Трябва ми само някой, който да ги откара в града.
Младежо, позволи ми да ти дам съвет,
който някога баща ми даде на мен.
"Не взимай и не давай кредит!"
Ако не беше взел кредит, нямаше да можеш да работиш.
Добро момченце. Шшт.
Добро момченце.
Лека нощ.
Дай си чашата.
Ще ти го кажа направо.
Носиш отговорност не само за тази ферма,
и не само за себе си.
- Но, татко, аз... - Наследството ни е всичко.
Ако искаш да запазиш нашето, тогава стой настрана от тези,
които вече са опетнили своите.
Смит, Стронг, Талмъдж...
Те избраха грешната страна.
Аз не взимах страна.
Просто опитах да постъпя правилно.
Постарай се повече.
И помисли над предложението ми.
Лека нощ.
- Кой е? Кой е там? - Аз съм, аз съм.
Какво правиш тук? Има часовои.
Скрил се е на сухо за сега.
Нямаме много време, така че ме изслушай, моля те.
Смятат да те обвинят в подстрекателство към бунт.
Ударих британски войник, и само това има значение.
Не и ако бъдеш обявен за виновен по първото обвинение.
Виж всички знаят, че Джойс е пияница.
Те не биха искали да обесят някого в Сетаукет, не и в тези спокойни земи.
Затова, ще те изпратят в Джърси.
- На затворнически кораб ли? - Там ти имаш приятели.
Знаеш, че и други са се измъквали и са се покривали.
- Ако подкупиш някой... - За това ли дойде?
За да ми кажеш това?
Не, дойдох да те предупредя.
И, без съмнение, за да ти опростя дълга към мен.
Не, казах ти, че ще изплатя напълно дълга си.
Обещавам ти.
Предлагам ти нова сделка.
Какво?
Грижи се за нея, вместо мен.
Съвсем сама ще трябва да се грижи за дома ни и кръчмата.
Ако се погрижиш за Ана, докато ме няма,
аз ще ти опростя дълга.
Нямам нужда от твоята прошка.
Ти си нейният съпруг, Села.
А аз ще си изплатя дълга.
Пристанище Бруклин .
Майор Роджърс.
В слада има пратка за Вас.
За какво е тази потайност?
Война е! Никога не се знае кой може да чуе.
Имам новини за теб, Джон.
Англия контролира пристанището,
навън има куп мъже в червени мундири,
и огромен флот зад гърба им.
Благодаря.
Ето защо си струваш всяко пени,
без значение какво казва генерал Клинтън.
- Какво е това? - Проверка.
Не проверяваш мен?
От моя източник в лагера на бунтовниците.
Точното място на тайна квартира в Кънектикът.
Сигурна сграда.
Искаме от теб се отнесеш така,
както се отнесе на континента с Драгуните.
Глупости.
Занимавай с това редовната войска.
Ако сведенията му продължават да са достоверни,
Ще мога да се доверя на думите му, и за по-ценни мишени...
...като Вашингтон.
И кой е този мистериозен твой източник, Джон?
Познавам ли го?
Не искаш да свършиш това?
За двойна цена, ще го направим.
Компенсация заради последната проверка.
Компенсация? Ти загуби само един човек.
И куртка.
И барета.
Крайбежието на Кънектикът
Ехо?
- Да не си посмял да мръднеш. - Почакай, чакай.
Дойдох само, за да тъгувам.
Имам зеле. Четири бушела прясно зеле.
Четири? Нямаш нищо, което да искам...
Уди.
- Уди? - Да.
- Кейлъб!
Нека те погледна момче. Виж си физиономията само.
Кейлъб Брюстър
Точно така. Надявах се наоколо да срещна някой, когото познавам.
Но корсарско нападение, и то от пират-земеделец...
- Ела тук! - ...ти зеленчуков викинг!
Изключителният Брюстър.
- Как е в Гренландия? - В гренландия?
- Да. - Няма нищо зелено.
- О! - Мда.
Е, звучи точно като място за теб, нали, Кейлъб?
- Мда. - Мрак и харпуни,
и повръщащи в лодките моряци, и всякакви такива неща.
И печалби, каквито ти, фермерче, едва ли някога си виждал.
Като изключим тукашния черен пазар, разбира се.
Как иначе щях да изтъргувам това буре с отлична мадейра
за глави зеле от Сетаукет?
и то заради тези бедни души в Бовъри,
нямат никакъв здрав зеленчук.
А от тези, от другата страна на Хъдзън,
не мога да получа и една прилична кутия с чай.
Никога не съм казвал, че ще ги разменя за чай.
Имам коприна, от Китай.
Лири, Кейлъб.
Стоката ми струва двайсетачка.
Ще ти платя двойно в американски долари.
Не, запази си ги.
За днес вече си бърсах задника. Благодаря, Кейлъб.
Вече трябва да се връщам.
- Наистина ли? - Да.
Защо толкова бързаш да напуснеш стария си приятел, а?
Не се знае, дали изобщо ще се видим отново.
Знаеш, че не мога да се върна у дома.
Знаеш ли, чух, че са разрушили амвона
в църквата на преподобния Талмадж.
Изтръгнали са пейките и са я превърнали в казарма.
Това вярно ли е?
Колко са разквартирувани там?
Виж, аз държа под око единствено реколтата си.
Когато не я продаваш контрабандно.
Не, това беше еднократно.
Еднократно?
Няма да ме видиш, преди войната да свърши.
Петнайсет.
Дванайсет.
Добре, дванайсет и коприната.
Госпожо Стронг!
Госпожо Стронг?
Добре ли сте?
Съжалявам лейтенант, не Ви чух.
Капитан.
Купих офицерският чин на капитан Джойс, след смъртта му.
Умрял е?
Тялото му е намерено тази сутрин в полята, с прерязано гърло.
Не сте ли чули?
Не, аз...
Бях у дома.
Виждали ли сте Ейбрахам Уудхъл?
Какво? Не.
Защо ми задавате тези въпроси?
Офицер от армията на Негово Височество е мъртъв,
непосредствено след скандал със съпруга Ви
и господин Уудхъл.
Вашият съпруг е заключен в затвора,
а господин Уудхъл, е неоткриваем.
Госпожо, не исках да...
Спрете.
Приемете моите извинения.
Знам, как се чувствате...
съпругът Ви го няма...
сама сте у дома...
Мога само да предполагам, колко сте притеснена.
Някой трябва да Ви защити...
Капитане, умолявам Ви, ако сте джентълмен,
оставите ме мирно да се прибера у дома си.
Благодаря Ви.
Прането ми трябва да е готово до края на седмицата.
Този дом е също и мой.
Разквартируван съм тук, по заповед на майор Хюлет.
И вече съм си избрал стаята.
Не съм въоръжен. Нямам оръжие.
Легитимирайте се.
Ейбрахам Уудхъл, от Сетаукет.
- Вечерта е добра за плаване, Уудхъл? - Така мисля, да.
Какво има под брезента?
Може би, господата биха се заинтересували от топ хубава коприна?
Арестуван си, по заповед на континенталния конгрес.
- С обвинение за нелегална търговия. - Чакайте! Чакайте!
Ти не си просто контрабандист, нали?
Достатъчно! Казах достатъчно!
Познавам го. Той не е шпионин.
Изпратиха името ви с телеграма, г-н Уудхъл.
Бен?
Талмъдж, ти ли си?
Тръгнах от лагера незабавно.
Ти си! Благодаря на Бог, това си ти.
Благодаря ти Боже.
Бен, можеш ли да ме измъкнеш от тук?
Разбира се, че можеш. Виж се само.
- Добре, само се успокой. - Виж се само.
Бен, познаваш ме. Не съм контрабандист.
- Сега беше за първи път... - Знам това, знам.
- Аз, дори, не... - Казах им, че си почтен човек,
и че напълно ще им съдействаш.
Благодаря ти.
Да им съдействам?
Трябва да им кажеш, с кого си се срещнал,
за да се уверят, че не си помагал на врага.
Кой е врагът, Бен?
Казах им, че никога не ни направил нещо такова.
Стига, Бен, и двете страни си затварят очите за тази търговия.
И повярвай ми, не враг е облагодетелстван тук.
Вярвам ти, наистина ти вярвам, Ейб, и мога да те измъкна,
но ще трябва да ми кажеш с кого се свърза при нос Фрог.
Какво наистина целиш, всъщност?
Не си изминал целият път до тук, само, за да ме измъкнеш от неприятностите.
Това е документа за твоето освобождаване,
подписан от губернатор Тръмбъл,
когото убедих, че си приятел.
Да,
само, ако ти кажа, с кого съм търгувал.
Слушай, това не са преговори.
Е, добре, защото аз няма да ти дам името
на този, който само се опитва да преживява някак,
и който не заслужава да бъде бъде хвърлен тук в този ад тук,
от същият този Конгрес, който обяви нашата свобода.
Няма да го направя.
Защо си тук, всъщност?
Както ти казах, имам разрешение от губернатора да те освободят.
Той я подписа, след личните уверения на генерал Вашингтон.
Какво по дя...
Виж, ние вярваме,
че след като можеш тайно да пренасяш зеле,
ще можеш да пренасяш и нещо далеч по-ценно...
информация.
- Тук си, за да ме вербуваш? - За да те наема.
Ейб, Конгресът прави много повече, от това, да обяви нашата свобода.
Те се борят за нея. Аз се боря за нея. Мъже погиват за нея.
Аз не искам никой да се бие за мен.
Аз питам теб.
Хайде, Ейб, ние израснахме заедно,
и аз помня кой си, дори ти и да си го забравил.
Всичко, за което те моля е да се бориш за това, в което вярваш.
Не знам каква информация бих могъл евентуално да...
Военна - колко са войниците, колко са оръдията им,
дали военоморският им транспорт, се движи,
ако да, за къде е отплавал или от къде идват...
Бен, осъзнаваш ли, какво искаш от мен?
Няма да ти се налага да рискуваш и пак да пресичаш пролива.
Вместо това, ще ни сигнализираш за куриер.
Имам добре организирана мрежа.
Добре, а мислил ли си, как да обясня моето отсъствие?
Трябваше да съм се прибрал още вчера.
Кажи истината.
Бил си на черния пазар.
И двете страни си затварят очите за тази търговия.
Ще ми трябва и доказателство.
Коприната...
и дванайсетте лири.
Това ли е всичко?
Свободен си.
Добре.
Робсън!
Робсън, имам нужда от помощ!
Ето го там!
Не мърдай!
Почакайте! Не, не, чакайте!
Почакайте, недейте, не. Бъркате...
Аз бях ограбен.
А сега ще бъдете обесен.
Намерихме го да се скита. Изглежда е участвал в сбиване.
Ейбрахам, къде беше?
Къде ли не те търсих.
Ние ще задаваме въпросите, съдия.
Аз ще задавам въпросите!
Капитан Джойс беше намерен убит във вторник сутринта,
а вие сте в неизвестност от... от...
От понеделник вечерта, когато беше освободен.
Капитан Джойс е мъртъв?
Вие къде бяхте?
Бях при врага, сър.
Излязох рано във вторник с товар от зеле от моята нива.
Исках да го разменя на черния пазар.
И го изтъргувах за дванайсет паунда и топ коприна.
Когато вечерта се връщах към дома,
почти до брега, бях изпреварен от едномачтова бригантина.
Екипажът твърдеше, че аз не зачитам властта на Конгреса,
и тяхното правосъдие се състоеше в това да ме ограбят...
да ме пребият и да ме хвърлят през борда, сър.
Изглежда, са ви лишили и от каквито и да е доказателства
към вашият трагичен разказ.
Това успях да скрия, преди да се качат на шлепа ми.
- Парите ги взеха. - Проклет глупак!
Щом си се поддал на алчността, си заслужил това, което си получил.
Сър, важно съобщение пристигна току що за Вас.
Успяхте ли да разпознаете някой от нападателите?
Познавам някои от тях, сър, но беше много тъмно...
Контрабандата е престъпление, за което и ще отговаряте,
но е по-неотложно да се занимаем с тези нападатели с капера.
Майоре...
Да! Прибери се у дома, виж се със семейството си,
в 7 часа, ще докладваш на баща си,
и там ще обсъдим имената и другите детайли.
Капитане, ескортирайте г-н Уудхъл извън форта,
необезпокояван.
Да, сър.
Това, че си си признал за контабандата,
не ти осигурява алиби за Джойс.
Не съм убивал никого.
Аз съм. Много такива като теб.
Може и да си заблудил майора, но не и мен.
Безопасно пътуване!
Какво правиш тук?
Да ти дам това.
Това е, което дължа на Села.
Използвай ги, да откупиш свободата му.
- Какво се е случило? - Трябва да вървя.
Почакай, чакай! Не мога да ги взема.
- Защо не? - Не мога да ги взема.
- Защо? - Той ще ги намери.
Кой?
Симко.
Уелсецът.
- Онзи, който опря пистолет в главата ти. - Да. Познавам го.
- Беше повишен в чин и... - Какво ти е сторил?
- Посегна ли ти? - He...
Чувам го нощем пред вратата си.
Сигурна съм, че е влизал в стаята ми,когато не съм там.
И ако открие, че крия среброто, което си взел от мъртвия офицер...
Чакай, какво?
Мислиш, че аз съм убил капитан Джойс? Вярваш ли в това?
Познаваш ме. Не съм убил никого.
Познаваш ли някой войник, който да има в себе си дванайсет лири?
- Отговори ми на това. - Никой.
Нито пък някой фермер. От къде ги взе?
Ела, ела тук.
Виж, трябваше да продам малко стока.
Кейлъб Брюстър върти търговия от своя китоловен кораб при Дяволския пролив.
- Спазарих се с него. - Кейлъб?
Срещнал си се с него? Как е той?
Същият, както винаги.
Небръснат, ненормален.
Видях също и Бен Талмъдж.
Какво? Срещнал си го?
- Заедно ли бяха? - Не, не.
Бен е...
той е драгун в Кънектикът.
Носи бляскава униформа и всичко останало.
Опита се да ме наеме за тайна мисия.
- Срещу британците? - Не се безпокой, няма да го направя.
Защо не?
Какво чакаш?
Какво още ще трябва да вземат от нас?
Ана!
Ана?
Каквото и да си намислил, да правиш - недей.
Не можем да си позволим да те изгубим.
Ние?
Аз не мога.
Превъзходно, както винаги.
Заслугата е на Абърдийн.
Аз просто отглеждам прасетата, тя прави магиите.
Почти не си се докоснал до своята порция.
Трудно е да се храниш, когато си се провинил, предполагам.
Извинявам се.
Ейбрахам, това, което по-рано не можах да споделя с теб,
от моя амвон, така да се каже,
е, че гледам на твоето престъпление повече като на симптом
на далеч по-сериозната болест,
която е обхванала тази колония...
- Анархия! - Имаш предвид самоуправление!
Имам предвид хаосът, маскиран като независимост.
Оправдание за криминални прояви и самоуправство.
Добре казано. Ако тези парвенюта,
бяха наистина загрижени за вашата свобода,
нямаше с една ръка да окуражават контрабандата,
а с другата да те изхвърлят.
Затова, трябва да си плащаме данъците.
Въпросът е, кой ще ги събира?
"О, Боже! единствен можеш да прочетеш книгата на съдбата,"
"да видиш как спиралата на времето"
"планини сътворява,"
"и континенти..., и изтощено от вечно постоянство..."
"потъва в безкрайността..." /"Хенри IV", У. Шекспир/
Твоят баща е единственият човек, когото срещнах тук,
с интерес към класическата литература.
Не си ли го предал и на сина си?
Никой не може да стои над закона!
На това си ме учил, и заради това, че го збравих,
с радост ще приема наказанието, което счетете за подходящо.
Съмнявам се, че можете да си позволите да платите глобата.
Неприятно ще ми е да препоръчам лишаване от свобода,
но не мога да си затворя очите.
Бихме могли да намерим временно решение.
Негово Величество идаде декрет, че, на всичк съгрешил поданик,
може да му бъде опростена простъпката,
ако положат клетва...
- Клетва за вярност? - Да.
Идеално.
Клетвата е публична и...
- Хартия!
Когато обявим, че твоето сътрудничичество
е спомогнало за залавянето на врага
тогава всики съмнения за теб ще изчезнат.
Сър?
Имената на мъжете, които Ви нападнаха, забравихте ли?
А, да.
Ами... Бяха... момчета от Хемпстед.
- Презвитерианци.
Имената им са...
Даниел Тейлър,
Уилям Уошбърн,
Матю Мичел.
И имаше още един, нарекоха го Саймън / Simon.
Не разбрах фамилното му име, но беше доста дебел.
Точно той ми разряза скалпа.
Чудесно!
Ще дам това на капитан Симко,
с указание, да не проявява никаква милост към който и да е от тях,
- ако ги срещне при акцията. - Акция?
Днес получих спешно съобщение от Ню Йорк.
Информация за тайна квартира, отвъд протока Оресанд,
откъдето бунтовниците организират нападенията си.
Ще прекосим реката през нощта, точно както твоите нападатели.
Ще приближим тихо,
с насочени напред щикове.
Ще им отвърнем със собствената им тактика.
Добре ли си, синко?
Не се ли чустваш добре?
Ти със сигурност си изтощен.
Защо не отидеш да поспиш.
Благодаря. Моля да ме извините.
Чул сте, уважаеми господине,
не се съмнявам, много преди пристигането на това съобщение,
че бунтовниците са изтласкани от Харлем,
и територията на Йорк е осигурена,
срещу бъдещи нападения.
Харлем? Това са, това са стари известия.
Абърдийн!
Не се и съмнявам, че ще установим властта си и там,
още преди да дойде зимата.
Безопасният подслон на бунтовниците... Кънектикът...
...основно убежище... ...Никаква пощада...
Нямаш много време, затова ще бъда кратък и ясен,
и трябва да чуеш всяка дума.
Мисля, че намерих начин да се отървем от капитан Симко.
- От Симко? - Да.
Но той е горе. Полудял ли си?
Но никой няма да знае, че сме замесени в това.
Бен Талмъдж е измислил как да му даваме таен сигнал.
Бен? Той ще дойде тук?
Не, ще изпрати куриер.
Ще се срешнем в един от заливите по брега,
и ти ще сигнализираш на куриера.
Аз ли?
Да, домът ти е откъм реката.
Когато закачиш черна долна фуста на въжето си за простиране,
ще знаят, че трябва да се срещнат с мен.
- Черна долна фуста. - Виж, не аз измислих това.
Идеята е на Бен и...
и генерал Вашингтон. Но е начин да се доберем до Симко.
Имате ли нужда от помощ?
Да, да, благодаря Ви. Малко е тежичка за мен.
Бъчвата.
Подчинение!
Знаете ли какво си фантазирам?
Вашата зависимост от мен.
Би ли Ви харесало?
- Мъжете Ви са жадни. - Могат да почакат.
Правят каквото аз им казвам...
защото знаят, кое е добро за тях.
Това и очаквам.
Сега сте капитан.
Забелязах новите еполети по куртката Ви.
И ще положа специални грижи, да не се повредят,
когато Ви пера дрехите.
Ще се заема лично, точно, както Вие поискахте.
Ще Ви очаквам в събота сутринта.
Няма да съм тук в събота. Ще се върна в понеделник.
Тогава в понеделник.
Сега, двамата със съпругът ми носехме бъчвите заедно.
Да Ви помогна ли?
Няма да е необходимо.
Какво прави тя?
Този път си по-бърз, а?
За Бога, Кейлъб! Какво правиш тук?
Какво ще кажеш, първо да свалиш ножа, а?
- Ами Бен? - А?
Бен Талмъдж хвана ли те?
- Откри ли те? - Не ме е намирал.
Ние намерихме теб.
Какво?
Ние те открихме.
- Вие? - Да.
- Ти си куриера? - Точно така, най-после го схвана.
Но ние... на нос Фрог...
Да, това беше първата ти проверка.
Втората беше с Бен.
Премина го, като отказа да издадеш името ми.
Искам само да знаеш, че това много ме трогна.
Ти ме измами?
Копеле!
Разкарай се! Разкарай се!
Аз съм във втора рота, четвърти батальон,
на Ню Йоркския полк, разбра ли?
Прикрепен съм към капитан Талмъдж за специални мисии.
Всичко, което ми кажеш, стига директно при Бен.
- Кой друг знае името ми? - Никой.
Кажи ми истината! Кой друг знае името ми?
Никой.
Разкарай се.
Нито нейното!
Тя простря черна фуста на простира, по някаква причина.
Каква е?
Смятам, че си открил нещо, Ейб.
И мисля, че ще искаш да ми кажеш.
Нали?
Ела тук.
Веднъж вкусил от този адреналин, ще поискаш още.
Нали така? И щом предам това нагоре, те ще поискат повече.
Вашингтон се опитва да намери вътрешен човек, откакто превзеха града.
Е, той ще трябва да си намери някой друг, тогава, не е ли така?
За мен, тази роля е еднократна.
Точно, както последния път ли?
Ще ми кажеш ли каквото знаеш, или не?
Аз, Ейбрахам Уудхъл, искрено...
По-високо.
Аз, Ейбрахам Уудхъл,
искрено и честно обещавам и се заклевам,
че ще бъда лоялен и верен на негово Височество, Крал Джордж III.
Че със сърцето и ръцете си,
живота и стоката си...
ще поддържам и защитавам управлението на Негово Величество...
Пригответе се!
Прицелете се!
...и законите на щата Ню Йорк...
Огън!
...Срещу всеки предателски заговор...
Войници, прицелете се...
- ...и всяко покушение...
Огън!
...който бъдат организирани лично срещу Него...
...Короната,
или достойнството му.
Ще предприема всичко необходимо...
...да уведомя Негово Височество и неговите наследници...
Елате ми!
...за всяко предателсвто или заговор,
за които узная, че са срещу него или наследниците му.
Капитан Симко!
От къде се взехте?
От малко градче, което може би сте чували, наречено Сетаукет.
- Бог да пази Краля! - Бог да пази Краля!
Завържете го.
Това пък за какво е?
Изпращам поздравите си на Робърт Роджърс.
Почти се надявах, да се появи тук днес.
Ей, добре се справи.
Да, и ти също.
Не ми се струва правилно, Бен.
Да, знам.
Генерал Скот ме попита, дали смятам,
че има къртица сред нас.
Нямам по-добър начин да си обясня, как червените мундири са разбрали дори за...
Не, Бен, имах предвид, че Уди се ослушва заради нас,
а ние избрахме да не изпълним единствената му молба.
Ще я изпълним.
Но след като измъкнем от него истината.
Той може би знае, кой от нашите приятели е истинският ни враг.
Добре, хора, да се изтегляме!
Трябва да вземем пет килограма брашно, докато сме тук.
Добре.
Мисля, че се представи много добре.
Благодаря ти.
Мисля, че това мъниче също се справи много добре.
- Беше много кротък наблюдател. - Ха, това е моето момче.
Моето момче. Ела при мен, ела.
Ела при татко.
Ето те и теб.
Добре ли си?
Харесва ли ти да слушаш татко си, младежо?
Хареса ли ти да слушаш татко?
Какво изькуство.
Беше впечатляващо.
Направих го с радост.
Така ли е?
Няма момчета с такива имена в Хампстед.
- Би ли повторил? - Знам, че излъга.
Не се и опитвай да отричаш.
Излъга майор Хюлет, в дома ми,
пред мен.
Ти ли уби капитан Джойс?
В това ли вярваш?
Не знам какво криеш,
но знам, че ще ми кажеш, защото няма да имаш друг избор.
Ричард!
Повече няма да те защитавам.
Bat Marin