Воините ни силно намаляха. Ще погребем онези, които прибрахме.
Пратих разузнавачи из пасищата.
Сидао може да нападне Камбулак.
Повикахме нови воини от север. Подготвяме се да ги обучим.
Няма да ни се подчинят лесно, но ще сторим каквото е необходимо.
Кане.
Това ли е всичко?
Няма ли да обсъдим това, че не послушах съвета ти?
Готов ли сте да продължите с Поло?
Господарю Марко, канът е безкрайно мъдър и милостив.
Реши да те приеме за последно, за да молиш за милост.
Няма да моля за милост, но ще се защитя.
В какво съм обвинен? - Измяна.
Не ми е приятно, Марко.
Откакто пристигна, имаме лош късмет.
Не съм избирал да оставам тук, а да замина с баща си.
Отиде до Кочкор и се върна безпрепятствено.
Мислите ли, че Бямба ще опетни ръцете си с кръв?
Заедно пътувахме. - Вярно ли е, Бямба?
Постоянно ли беше близо до него? - Повикахте ме и дойдох.
Няма да бъда част от това.
Не бяхме постоянно заедно.
Преговаряше за живота ми, докато ме бяха пленили.
Ти реши да дойде с мен.
Той ме убеди да го сторя. - Как стоиш прав без гръбнак?
Сианян. - Провалът.
Прекарал си време с онази курва.
По заповед на кана на канете. - Предупредил си ги, че идваме.
Вкара ни в капан чрез заговор. - За какво им е предупреждение?
Пътувахме цяла седмица.
Що се отнася до стената, виновен съм.
Хиляди измряха заради грешката ми.
Не мога да го опровергая.
Не съм сторил нищо друго, освен да служа на кана.
Само на него ли?
Да.
Нищо от това, което казахте, не е наказуемо от канските закони.
Наредих да ми преведат това.
Ще споделиш ли с кана думите, които държиш близо до сърцето си?
Всички крале ще коленичат пред него.
Беше подарък. - От баща ти ли?
Да, но това е цитат от религия, която е добре дошла тук.
Между стените на Камбулак. - Зла умисъл срещу кралството ни.
Не е вярно, но знам, че мислите злото на Ватикана.
Какво от това?
Моите уважения, кане, но жънем това, което сме посели.
Безразсъдно говориш. - Казвам истината.
Заслужавате истината.
Мислиш, че не трябва да завоювам Запада?
Напротив, велики кане.
Това е първичният закон на човешката природа.
Взимате това, което Бог ви нареди.
Или това, което завоюват воините ви.
Притежавате и двете, но се гответе за съпротива.
Западът не е слаб.
Ще кажеш ли нещо друго, за да се защитиш?
Краят ми е предрешен, независимо от думите ми.
Прав си.
Имперският печат е ваш, канцлер. Цялата династия е под ваш контрол.
Все още ли съм канцлер? - Да, по наследство.
Седемте фамилии пристигат. Пеят се песни за победите ви.
Говорят как сте избили монголската орда.
Ще се закълнат във вярност пред императора.
Ще искат да го видят. - Със сигурност.
Никой не вярва, че момчето само взима решения.
Въпреки това го превъзнасят.
Трябва да стоя зад него. - Мъдра тактика, канцлер.
Може ли да го отпечатам върху него и да го пусна по течението на Яндзъ?
Как се казваш? Не се страхувай.
Казвам се Дзудар, принцесо.
Може да ми викаш Кокачин. - Не, принцесо.
Няма ли да ми се подчиниш? - За това - да.
Щом не се подчиняваш за това, дали ще изпълняваш заръките ми?
Добрите слуги познават нуждите ни. Остави ни.
Бях на годините ти, когато ме обещаха на Кубилай.
Знаех, че ще стане кан, дори самият той да не го знаеше.
Тогава се чувствах недостойна.
Мислех, че са направили грешка и ще ме обвиняват, че съм измамница.
Майката на Кубилай ми даде това.
От тази коприна ми направиха рокля. Тогава разбрах, че няма грешка.
Запазих останалото, за да го дам на дъщеря си.
Прекрасно е. - Не колкото теб.
Дойдох да изкажа съболезнованията си и да разбера как си.
Загубих добър приятел. - Единственият ти приятел.
Надявам се, че вече не е така.
Ако имаш предвид мен, бъди сигурна.
Напоследък ни сполитат само нещастия.
Предстоят ни още.
Така чух. - Така ли?
Ще екзекутират католика.
На зазоряване. Шивачката скоро ще дойде.
Поло, дойдох да разбера как си.
Благодаря за загрижеността, Дзиним. - Принц.
Принц Дзиним.
Знам, че изглежда несправедливо от мястото, където си в момента.
Разбери, че това е за доброто на кралството.
Ловуваш ли?
В нашата култура първият ни лов е доста самотно начинание.
Пращат те в пустошта с лък и стрела.
Не бива да се връщаш без месо.
За кралството. Може да отнеме ден или седмица.
Някои никога не се връщат.
Според теб кое е най-важното, което един ловец трябва да има?
Моля те, Дзиним, не разваляй последните ми часове.
Търпение.
Първо видях рогата му.
Простираха се до небесата в утринната светлина.
Огромен трофей.
Взех стрела и се прицелих.
Нямаше го.
Имах някакво усещане и изчаках още една нощ.
Беше толкова студено, че исках да се прибера.
Много дивеч мина покрай мен.
Можех да убия всичките и да се върна като победител.
Можех да вкуся улова си и да заспя като мъж в леглото си.
Но реших да изчакам.
Почувствах топлината на слънцето на сутринта.
Пак се беше появил, движеше се сред дърветата.
Баща ми бе много горд.
Търпение.
Бъди търпелив, за да си сигурен, че ще уцелиш.
Бил е невинен.
Грешката му е била, че се е появил на грешното място в грешното време.
Смъртта също е самотно начинание.
Нека Бога ти те придружи, Поло.
На теб ще ти трябва повече.
Да не спорим.
Хората са горди и обнадеждени. - Винаги са се чувствали така.
Убеждаваш се в противното, за да оправдаваш интригите си.
Защо ме имаш за враг, след като си готова да погребеш културата ни?
Дребните дворяни ще се срещнат.
Същите дворяни, чиято земя отне, независимо от желанието на мъжа ми.
Приходите от земите им помогнаха за защитата ни.
Всички ще ни подкрепят, за да нападнем Камбулак.
Поздравления, Дзя Сидао. - Не си искрена.
Напротив.
Подкопа съвета, за да останеш канцлер.
Фан Джън загина.
Искаше да отблъснеш монголците и майсторски ги примами в капан.
Искаш да обединиш Южен Китай в една непобедима сила.
Подготвяш ги за едно последно обединение.
Не се съмнявам, че ще успееш.
Но няма да те подкрепя.
Как да те убедя, че не си права? - Спри да си играеш и ме погледни.
Нищо не може да ми промени мнението.
Добре, щом това е отговорът ти.
Отново ще се справя сам.
Имаш нужда от императора, за да изпълниш плана си.
Не може да го криеш вечно от мен.
Скъпа императрице, не съм си помислял да го правя.
Ще го защитаваш ли? - Преди години ме ослепихте.
Днес ви предлагам да ме убиете. - Какви ги говориш?
Ако момчето е виновно, както казвате,
нямам причина да се съмнявам в добрата преценка на кана.
Но тогава и аз съм виновен, защото ми поверихте католика.
Обучих го и се бих редом с него. Не мислите ли, че съм съучастник?
Махай се! Стража, махнете монаха от очите ми!
Не му позволявайте да се връща.
Къде отивате? - При министъра.
Защо? - Не те засяга.
Не може да напускате покоите си. - Моля?
Не мога да ви позволя да излезете. - Ти си слуга.
Както и ваш защитник. - Чии заповеди изпълняваш?
Принцесата. Така нареди канът.
Запомни го добре. Отдръпни се!
Императрицата нареди да седите в покоите си.
До кога? - До ново нареждане.
Здравей, Лин Лин.
Оценявам уважението ти, но поседи с мен.
Твърде грациозна си за годините си.
Това се среща рядко при децата на твоите години.
Благодаря, господарке.
Когато бях малка, майка казваше, че сякаш са ме отгледали волове.
Плюех и ритах всички около мен.
Как се чувстваш? - Краката ме болят по-малко.
Това са добри новини. Как си прекарваш тук?
Много ми харесва.
Липсват ли ти дома и семейството?
Разкажи ми за майка си.
Сигурно е красавица, щом има дъщеря като теб.
Танцьорка е.
Танцьорка ли? За теб ли танцува?
За баща ми. - Сигурно му е много приятно.
Беше му любимка.
Любимка ли?
Баща ти много танцьорки ли имаше?
Жив ли е?
На трон ли седеше?
Имаме човек от кралска кръв. Това е най-ценното нещо в момента.
Как да се възползваме? - Нищо нямаме.
Дъщерята ми няма доверие, нито пък майка й.
Майка й е като ранено животно.
Ще ти ближе ръката, но ще те ухапе.
Някои плащат добре.
Понякога се чудя на ума ти. - Отдаден съм, императрице.
Заеми се сериозно с този въпрос.
За да дресираш животно, трябва да се страхува от теб.
Може би вече започнах.
Как така? - Казах нещо на майката.
Казах, че дъщеря й е по-близо, отколкото си мисли.
Кой знае какво си мисли в момента.
Ценя приятелството ти, Сифу.
Вече казах, че не съм ти приятел.
Иска ти се да го повярваш, но се грижи за мен и ме защитава.
Какво е това, ако не приятелство? - Бреме.
Бремето ти свършва след няколко часа.
Ще загубя един приятел. - Няма ли как да се избяга?
Искаш да избягаш от смъртното си тяло?
Да. - Няма начин.
Дай му нещо, по-ценно от живота си.
Защо? - Баща ти много й липсваше.
Понякога сърцата са разбити и не могат да се възстановят.
Умовете разбиват ли се? - Не, защото нямаш нужда от нея.
Нямаш нужда от никого. Само от това.
Какво виждаш? - Буболечка.
Прав си, но е нещо много повече.
Тази богомолка бе една от триста бебета.
Беше толкова голяма. Представи си още триста.
Най-силните убиха най-слабите, докато не останаха най-добрите.
Бяха малко.
Тази богомолка ще умре след десет месеца.
Възползвай се, за да научиш всичко, което можеш.
Учи се и се упражнявай. Научи всички уроци на богомолката.
Много са - търпение, скорост, приспособимост и безпощадност.
Характерните черти на един воин.
Послушай ме, императоре, и ще станеш като богомолката.
Дзудар. - Да, принцесо.
Донеси ми сандали. - Добре, принцесо.
За какво мислиш? - Не знам.
Аз ли съм виновна? Разочарован ли си?
Не, изобщо.
Трябваш ми.
Тук съм.
Защо не ми е по-спокойно?
Съчувстваш на останалите, независимо какво са сторили.
Всяка секунда живот на католика те обременява.
На зазоряване ще се успокоиш.
Заради мен ли нямаме деца?
Ти си син на кана.
Ще го наследиш.
Вината е само моя.
Не искам да разбере, че си тук.
Увери се, че е жива, както сама поиска.
Винаги ще бъде тук. Ще я наблюдавам и обучавам.
Ще се грижа за нея, все едно е моя.
Погледни я и я запомни.
Никога повече няма да я видиш.
Ако правиш каквото и когато кажа,
може да бъдеш спокойна, че ще живее още дълги години.
Ела.
Каква е ползата да съм принцеса, щом сама трябва да върша всичко?
Някой ден ще постъпваме така с децата си.
Къде са вещите ти? - Всичко, което ми трябва, е тук.
До седмица ще сме вкъщи.
И на теб ли всичко това ти е чуждо? - Даже повече.
Дали някога ще се примирим? - Надявам се, че не.
Министре.
Затова ли ме повика? - Ръководиш войната.
Ще ти кажа как да я спечелиш.
Благодаря, че дойде.
Няма да откажа на осъден на смърт. - Нищо не знам за теб.
Тук имаш безспорно предимство.
Дневникът ти.
Научаваш доста неща, ако можеш да прочетеш мислите на другия.
Нямаше основание да го четеш. - Беше загадка за мен.
Много се сближи с кана ми.
Можеше просто да ме попиташ.
Нямаше да ми кажеш всичко, което бих искал да узная.
Сдобих се с дневника ти, преди да извършиш нещо любопитно.
Защо не избяга?
Заради нея ли?
Не е нужно да криеш, имайки предвид обстоятелствата.
От части. До голяма степен.
Но не само заради нея.
Казвай.
Финийският град Тир.
Отблъсквал е Александър цели 13 години.
Построен е на остров. Стените му били до морето.
Непреодолима крепост, ключът към цяла Персия.
Опитал да разруши стените с обикновени оръжия.
Стрели, бойни тарани и катапулти.
За един катапулт са нужни 36 човека.
Александър използвал требушет.
Обсадна машина с контратежест.
Представи си 3 тона в единия й край и 140 килограма - в другия.
Представи си хиляда такива изстрела само за един ден.
Представи си три такива машини какво биха сторили на Сианян.
Ще са извън обхвата на стрелците им. - Точно така.
Още ли си загрижен за победата?
Дори в лицето на смъртта? - Не само.
Не ме е страх от смъртта, но не искам да умра като предател.
За какво говореше по-рано? Какво те накара да останеш?
Заради онзи път, когато канът ми позволи да спася баща си.
Добър човек е.
Дядо, защо не успя?
Защо не разруши стената?
Императоре, това са хора от Червения лотос.
Това са предатели, желаещи да провалят задачата ви.
Искат да унищожат вас и династията ви.
Врагове са ви. Слаби са и трябва да ги накажем.
Какво е сторила богомолката със слабите си братя и сестри?
Убийте ги.
Катапулт ли? Губиш ми времето.
Това може да е ключът... - Ключът към Сианян!
Регентът ми можеше да се добере до този ключ преди години!
Защо ми казваш за това, след като искаш да се проваля?
Щом смятате така, значи не сте слушали...
Стига толкова безочливост!
За милост ли си дошъл да ме молиш?
Не, молбите са за виновните.
Виждал съм по-силни мъже от теб да се молят пред мен.
Когато моментът настъпи, бъди смел и уверен.
На зазоряване ще умреш, независимо колко силно плачеш.
Кане.
Лъжец!
Махай се и не говори повече за това. - Наредете да ме арестуват.
Разбрах те, може да си тръгваш. Имаме много работа.
Това са фактите. - Наел си убийците?
Манипулирал си Мей Лин. Наредил си на брат ми да не идва.
Заговорничил си с Дзя Сидао? - Заговорничих за канството.
Мислиш, че не мисля за канството си?
Мислите, но умовете са податливи.
Не спите заради желанието си, което никога няма да задоволите.
Защо да го правя?
Вярваш, че Сианян ще падне. - Така е.
Страхуваш се, че след това ще искам да завоювам други земи.
Да. - Защо да не го правя?
Знаете как ще свърши всичко. Същото стана с другите династии.
Не съм ли различен? - Преди вярвах, че сте.
Затова съм тук тази вечер. - Юсуф, не си го направил.
Заставам зад признанията си.
Виновен съм, независимо дали съм сторил нещо или го мисля.
Какво искаш от мен? Да се откажа от Сианян ли?
Да. - Не мога.
Знам. - Зад стените си ли да се крия?
Да се задоволя със сегашното положение?
Да живея тук, докато не умра? - Кое му е лошото?
Колко земи ще завоювате?
Колко хазни ще напълните и колко още хора ще избиете?
Да изиграем една игра.
Прибрали са фигурите.
Момчето е виновно.
Виновен е, че иска да го заобичате.
Знаете ли на кого ми напомня?
Юсуф, лудият инвалид от Хазария.
Не заради безсмислени кръвопролития.
Заради отдадеността му към каузата ви.
Отдаден е.
Винаги ще имате нужда от подобна отдаденост.
Вече не мога и не искам да съм ви отдаден.
Имате най-добрите инженери в света.
Последният ми съвет е да се възползвате от тях.
Постройте машината на католика.
Не приемам признанията ти.
Пратих вести из цялото кралство, признавайки съучастничеството си.
Така разклатих позицията ви в Каракорум и в цял Китай.
На съвета ще ви предизвикат и ще загубите.
Така ще се запази мечтата, че това място ще остане завинаги.
Нямаш избор, Кубилай.
Мислех, че имам време до зазоряване.
Последната битка наближава. Бъди решителен в победата си.
Свободен си.
Но аз съм истински свободен.
Превод: Koen http://subs.sab.bz