Господарке, идват. - Канът е дошъл, бягайте.
Господарке Кокачин.
Кръвта ви е ценна, няма да ви наранят.
Няма да ме наранят, ще ме вземат за харема на Кубилай.
Не е ли по-добре от смъртта? - Не.
Робството при кана не е по-добро от живот при боговете.
Господарке Кокачин!
Трябва ли да ходим? - Ще забележат, че ви няма.
Кутулун е онази курва, която обича да се бори.
Не давайте воля на презрението си, принцесо.
Защо ще идва? - Не знам и няма значение.
Ще бъдете любезна, както винаги.
Може би имате много общо. - Съмнявам се.
Загубили сте още едно бижу.
Една гривна се изплъзна от китката ми, докато яздех.
Сгреших, че я взех. - Да, сгрешили сте.
Разбирам, че рискувате, за да избегнете опасността.
Позволете да елиминирам опасността, докато празнувате Нова Година.
Ще я унищожа с меча си. - Не позволявам.
Татко.
Денят е добър за тръгване - Нова Година.
Знам, че го направи, за да ни спасиш.
И чичо ти го осъзнава, но няма да си признае.
Ще ми трябва още година, за да изплатя дълга си.
Канът никога няма да те приеме.
Ще се видим отново.
Ще изгниеш тук с тези дяволи.
Отиваме на Пътя на коприната, за да умрем.
Отнеха им златната плоча. - Така е.
Отмениха разрешението да търгуват. - Знам.
Няма да има къде да спят. Нямат свежи коне, нито провизии.
Може да ги нападнат бандити. - Знам, Бямба.
Заслужиха си го. Да тръгваме.
Канът иска отговори, преди да изгрее бялата луна.
Да посочим виновник. - Да посочим правилния човек.
Поло!
Да ме посрещнеш ли си дошъл? Трогната съм.
Липсвах ли ти? - Сутринта слънцето бе по-топло.
Вече знам причината.
Трябва да отида при кана. Придружете ме.
Имаме работа. - Елате.
Не ме ли придружите, ще кажа на кана за неуважението ви.
Организирахте ли фестивала? - Да, игрите ще се състоят.
Добре.
Пратих католика в Кочкор. Бих искал да ми докладва.
Разбрал ли е нещо?
Научили са толкова, колкото Юсуф, докато е одирал онзи убиец.
Това ли е всичко? - Да.
Кутулун очаква да я приемеш. - Като воин ли е облечена?
Да. - Обичам я.
Недей.
Огорчен ли си, Дзиним? - Добре съм, майко.
Тогава се дръж така.
Духовете са благосклонни към кана и кралството.
Да намерим решение преди бялата луна.
Кане, идвам като пратеник на баща си - Кайду от Каракорум.
Изправи се, Кутулун.
Бяхме огорчени, като научихме за нападението срещу кана ни.
Баща ми и аз бихме желали да остана тук с конниците си.
Искам да ви защитавам.
Кайду иска да се увери, че сте в безопасност.
На вашите услуги. - Достатъчно хора ме пазят.
Добре дошла си. Приемам коня, меча и духа ти.
Вече си у дома. - За нас е чест, дете мое.
Почини си и ела при дамите от кралския двор.
Нямам нужда от почивка. Водете ме и ще ви последвам.
Ще обиколим Камбулак, за да организираме фестивала.
Ще ни придружиш. - За мен ще бъде чест.
Може ли да поговорим, принцесо?
Защо не ме послуша? Защо не избяга?
Защо ходиш на пасищата посред нощ?
За кого оставяш бижутата и защо? - Не е твоя работа.
Не мога да те закрилям, ако не си откровена.
Марко, аз оставих змията.
Не знаех, че ще отидеш.
Страхувам се да не ме разкрият. - Какво?
Онзи мъж се казва Тулга. Оцелял е от баятите.
Любим ли ти е? - Беше.
За Бинг знае ли? - Затова ме пуска да яздя.
Пренебрегва задължението си. - Забраних му да предава бижутата.
Не искам да изложа на риск приятеля си.
Отсега нататък аз ще нося бижутата. Не искаш да го излагаш на риск?
Представи си какво ще му се случи, ако изчезнеш.
Честита Нова Година, братко.
Притеснявам се, когато ме наричаш брат, а не копеле.
Ще последва молба. - Аз не моля, а заповядвам.
Очаквам заповеди, кан Дзиним.
Какви са новините от пътуването ти? - Никакви.
Никакви или не искаш да кажеш? - Никакви.
Говорим за баща ми. Искам да знам дали е в опасност.
Нашият баща. Ако има опасност, му казвам.
Казвам на кана, а той - на принца. Така стоят нещата.
Ако искаш информация, питай татко.
Ако знаеш нещо, трябва да го защитиш.
Ще го защитя с цената на живота си.
Ако се случи нещо с татко, ще те убия.
Какво искаше Дзиним? - Компенсира за новата година.
Тук няма отговори, само болка. - Отговорът може да е вътре.
Да се уверим, преди да продължим.
Семейството на Санга загуби всичко.
Щом искаш, стой тук.
Може ли да видя майка ти?
Бял дявол. Урла, отведи децата.
Моите съболезнования. - Времето за скръб е 40 дни.
Закъсня. - Бях ангажиран с война.
Това беше отдавна, Поло. Измисли друга причина.
Няма друга.
Голан, съжалявам за Санга.
Съжалявам и за това, което трябва да те питам.
Санга пътувал ли е до Кочкор? - За друго зло ли го подозираш?
Искаш да го възкресиш, за да го убиеш отново.
Открадна и го наказаха. Не съм го съдил.
Не го убих аз, Голан. - Не е ходил по собствено желание.
Значи е бил там. - Събираше данъци.
Яздеше на всеки два дни.
Мъжът ми бе почтен.
Питай този, който го е пратил в Кочкор.
Моля ви, оставете ни.
Раздаваме 100 000 хляба всеки месец.
Раздаваме мляко и волско месо, когато стадата наддадат.
Хората са благословени от милосърдието ви.
Грижим се за поданиците си. Гледат на кана като на баща.
Почитат ни като работят неуморно по приготовленията за фестивала.
Какво има, принцесо?
Наблюдавам отдадеността на селяните и любовта им към благодетелката.
Съмняваш ли се в любовта им? - Не.
Спрете.
Кокачин, желаеш ли да говорим за обикновените хора?
Извинете, че говорих без позволение. - Говори.
Обикаляли ли сте без охрана? - Не.
Разбирането ви за града е умерено.
Хората обичат кана, защото задоволява нуждите им.
Причината за тези нужди никога не ще бъде изкоренена.
Ще се стигне до негодувание.
По друг начин ли решавахте този проблем, управлявайки баятите?
Бях по-близо до хората, господарке Чаби.
Така ли?
Канът трябва да знае какво мислят хората му,
преди да се яви пред тях. - Мечът и щитът ми са негови.
Ще го защитавам с метал, господарке. Канът е в безопасност.
Много ли те боли, дете?
Детето страда, канцлер.
Всички страдаме, но жестокостта води до красота.
Болката пречиства и води до вътрешен мир.
Сестра ми ме научи на тези неща. - Момичето е голямо за това.
Щяхме да го направим, като бе малка, ако баща й беше пожелал.
Императорът е мъртъв, а аз съм й чичо.
Така искам аз.
Много си силен, щом нараняваш малки деца.
Мама ми липсва.
На всички ни липсва, цветенце. Уредих да се прибере по-скоро.
Не гледай, дете.
Полудя ли?
Не ме търси, че ще убиеш и двама ни.
Махай се.
Защо си дошла?
След като замина, Дзя Сидао ме взе в двореца.
Той ме изпрати.
Има нови заповеди, Мей Лин.
Ще остана, докато изпълниш задачата.
Сидао предлага тигърски корен.
Ако го изпие човек, ще умре.
Нищо не пише за дъщеря ми.
Казвай.
Огъна краката й.
Ще стори нещо по-лошо, ако се провалиш.
Убийство? Това е невъзможно.
Какво друго открихте, освен непречистено злато?
Доказателство, че Санга е наел хашишините.
Бил е пратен от някого. - Решихме, че може да ни помогнеш.
Защото работеше за мен ли? Санга работеше за много хора.
Хора от Камбулак до Кочкор.
Хашишините не само убиват. Търгуват с коприна, монети и сол.
Дори със стоки, които не одобрявам - опиум, хашиш.
Подозирал си, но не си сторил нищо.
Не мога да изкореня корупцията.
Санга е имал нужда от агенти, за да търгува такива стоки.
Дори воини, конници и имперски пазачи.
Виждал си воините ми. Трудят се върху сметките.
Не командвам имперски пазачи. Това е в правата на регент Юсуф.
Казвам ви фактите. - Благодаря, Ахмад.
Защо реши да предадеш Санга? - Докладва ми за престъплението му.
Ако не го бях сторил, щях да умра аз или ти.
Как върви подготовката за коронацията?
Дано сте разпределили местата. Няма да има неловки моменти.
Ли не може да понася Чан.
Оставете ни, ако обичате.
Съветът реши да те освободи, Сидао.
Оценяваме услугите ти за императора, но е време да се оттеглиш.
Ще кажеш ли нещо? - Нямаш подобна власт.
Старица с мъртъв съпруг и без никаква власт.
Нищо нямаш.
Имам защитник.
Познаваш ли Фан Джън от Червения лотос?
Само по име. Знам, че е земеделец.
Учител и воин от най-високия орден.
Верен е на династия Сун. Герой е, Сидао.
Защото е беден, човек от народа.
Не е като мен.
Поведох империята във време на безредици.
Това време не е отминало. Монголците ще се върнат.
Ще обсъдим възможност за мир. Ще се договорят с него.
Добре дошъл в крепостта Фан Джън.
Канцлер.
Императрице, твърде дълго отсъствах.
Вземи любимците и порцелана си и се върни в житните полета, Сидао.
Не е учтиво да прекъсвате човек, когато се моли.
Идваме по заръка на кана, не на бога ти.
Значи е сериозно.
Извиняваме се за безпокойството, но канът ни възложи задача.
Помните ли бирника Санга? Бе екзекутиран по ваша заповед.
Баща ми и чичо ми извършиха подобно прегрешение.
Бяха дамгосани.
Канът те харесва, Марко, затова пощади баща ти и чичо ти.
Решението бе негово, не мое. - Не е решавал за смъртта на Санга.
Заповедта е била твоя.
Можеше да го дамгосаш или да му отсечеш ръката.
Мога да го направя с теб, защото оспорваш решението ми.
Мислим...
Санга е пратен при хашишините от човек с повече власт.
Оставил им е инструкции, за да могат да убият кана.
Подозирате, че аз съм го пратил?
Ако канът загине, регентът управлява Камбулак.
Така е, докато не изберат нов кан на канете.
Каква полза имам? - Не ви обвиняваме, а искаме съвет.
Канът ви има доверие. - Така е, Марко.
Може да ми се вярва, защото нямам амбиции.
Не копнея за пари, затова съм неподкупен.
Нямам кръвно право за трона, така че не мога да седна на него.
Аз съм слуга с една задача. - Каква е тя?
Да говоря истината. Така почитам кана си.
Само затова живея.
Как да служа най-добре на Кубилай и кралството му.
Има чистота в това да служиш на някого.
Не го разбирате.
Но се стигна дотук.
Така е.
Защо всъщност канът ви е изпратил?
Как ще заслужите доверието му?
Помислете върху това, докато си тръгвате.
Баща ми в безопасност ли е? - Защо питаш мен? Него пита ли?
Да. Вярва на Бямба.
Вярва на католика и не ми казва нищо.
Явно не са открили нищо в Кочкор.
Не желае да те тревожи. - Няма ми доверие.
Какво ще направиш?
Какво би сторил, ако знаеше кой е виновен?
Това, което ми казва сърцето. Щях да го убия!
Канът го знае.
Ако крие нещо от теб, то е защото те познава.
Остави го да те закриля.
Нека и аз те закрилям, докато разобличим виновника.
Пропуснах със сантиметър. - Все едно си пропуснал с километър.
Уцели момента, когато копитата са във въздуха.
Дишай и стреляй.
Когато пристигна тук, имаше малко Ин и много Ян.
Сега имам много Ин...
Не е толкова просто. Не се стреми към центъра.
Дишай с коня и стрелата.
Канът очаква отговор. - Какво ще му кажеш?
Юсуф е добър човек. - Крие се зад думите си.
Това ли ще докладваш?
Пропуснеш ли със сантиметър, все едно си пропуснал с километър.
Нямам какво да ви кажа. Санга е ходил до Кочкор.
Не знам кой го е пратил. - Кого подозираш?
Ще си замълча, за да не осъдя невинен.
Знам само, че някой иска да ви убие.
Много хора го желаят.
Отдавна не съм виждал децата си.
Тръгвай си. - Децата ви искат да живеете.
Все още ли го подозираш?
Слабият човек би изрекъл име, за да отклони подозрение от себе си.
Както и човек, който е виновен. - Не мисля, че е виновен.
Много се промени, откакто дойде.
Не дойде, Ваше величество. Изоставиха го.
Добре е да го знаем. - Баща му ли подозираш?
Заради парите ли остави сина си, или за да служи на папата му?
Какво ще правим утре? - Разпитахме охраната и слугите.
Вярвам, че са невинни.
Вече не подозирам Марко.
Най-добре да убием онези, на които нямате доверие.
Малко ще оживеят, ако те послушам.
Да ти вярвам ли, Юсуф?
Друг път ще играем.
Къде е европейската ти дружка?
Невинен е в този свят. - Ние не сме ли?
Не, воини сме.
Светът ни ще го лиши от невинността му.
Ще му направим услуга.
Светът не е мил със слабите и наивните.
Искаш ли да се борим? Само Тенгри ще ни гледа.
Мислиш ли, че ще ме победиш? - Мисля, че ти се иска.
Не днес. - Страх ли те е?
Предпочитам да се дуелираме с мечове.
Къде отиваш?
Ела.
Ако канът поиска.
Ако кралицата пожелае.
Кралицата не желае.
Злощастно събитие в този благословен ден.
Умря твърде млада.
Канските съпруги не бива да плачат.
Очите подпухват и лицето поруменява. Такъв е животът.
Сега не е време за сълзи.
Ще се върнете ли в селото си? - Преди бях твърде велик за там.
Сега съм още по-величествен.
Възхищавах ви се от бойното поле.
От много години си трън в задника на Кубилай.
Плашиш бирниците, гориш реколтата, запасяваш с оръжие селата.
Села, които канът напада, след като си тръгнеш.
И аз ти се възхищавам отдавна. - Уморих се да воювам.
Преди или след като ти предложиха мястото ми?
Войната е безсмислена и няма край.
Воинът, който отрича войната.
Императрицата се оказа хитра, а ти - глупав.
Приличаме си, канцлер. Искаме да защитим Сианян.
Ще го защитавам, докато съм жив.
Мирът е възможен и започва с мирното ви оттегляне.
Време ли е?
Да, татко.
Съветвам те да не присъстваш.
Сторихме каквото можем, Дзиним.
Тревожиш се като майка си. - Регент Юсуф е съгласен с мен.
Юсуф е по-зле от майка ти.
Не знаем кой заговорничи срещу теб. - Слуховете насаждат страх.
Хората не знаят дали съм жив.
Мислят, че съм отишъл при Чингис в Бурхан Халдун.
Трябва да видят кана си.
Страхуваш се да не решат, че си слаб.
Не мога да подклаждам подобни съмнения.
Никой не се съмнява, татко. Уби Арик собственоръчно.
Беше ли необходимо? Защо брат ми ме предизвика?
Решил е, че съм слаб.
Въпреки всичко сторено хората шепнат за залеза ми.
Не знаят кой ще ме замести. - Всичко е ясно.
Няма гаранции, Дзиним.
Когато моментът настъпи, ще се изправиш пред съвета.
Кайду, Наян.
Много мислят, че заслужават трона ми.
Ще се кача на трона. - Нищо не желая повече.
Страх те е, че ще се проваля. - Трябва да се докажеш.
Докато не им затвориш устите, трябва да съм силен.
Значи днес ще рискуваш?
Ще изпълня задължението си.
Ще събера хората си.
Ще ти вдъхна кураж.
Такова бреме ли съм?
Ти си ми син.
Тулга, говорих с Кокачин.
Дойдох да ти помогна. - Лъжеш.
Знам, че си от баятите. Оцелял си при клането.
Знам, че те закриля. - Аз я закрилям.
Вече не. Щом те открих, и други ще го сторят.
Ще погубиш и двама ви. Рискуваш живота й.
Само нея си имам.
Обичаш я. - Преди време имаше уговорка.
Трябва да сме заедно.
Ще ти нося бижута, без да я виждаш.
Поне ще си жив.
Поклонете се и почетете господаря си.
Боже, опази господаря ни. Нека е все така жизнен и щастлив.
Да живее канът на канете!
Урла. - Тази вечер няма опашка за вода.
Съжалявам за случилото се с баща ти.
Не си го осъдил ти. Щом е крал, значи си го е заслужил.
Санга бе добър човек. - Какво мислиш, че е сторил?
Какво му е заръчал Ахмад? - Не мога да кажа.
Повече не изричай подобно подозрение.
Недей заради семейството си.
Гледай напред. Научете се да живеете без него.
Дадох му гривната.
Благодаря. Ще ти върна жеста.
Върни ми го сега, като ми отговориш на въпроса.
Как селяк се жени за принцеса?
Принцесите не се омъжват за селяни. - Значи Тулга бълнува?
Не мога да бъда с Тулга, както и с теб.
Не ми отговори, принцесо.
Мълчанието не е щит, Кокачин.
Ако искаш да му нося бижута, искам да знам дали е полудял.
Не е луд.
Значи ще има сватба. Канът знае ли?
Не е смешно. - Сериозен съм.
Измами ме.
Мисля, че е време Дзиним да си вземе нова съпруга.
Дано е по-плодовита.
Предишните са безплодни като пустинята ми.
Предполагам, че имаш някоя предвид.
Спри!
Превод: Koen http://subs.sab.bz