Баща ти трябва да бъде наказан. - Разбирам.
Ако зависеше от мен или Юсуф, досега да сме го екзекутирали.
Вече щеше да е мъртъв.
Знам, че ще те заболи.
Състрадателен съм. Познаваш обичаите ни.
Знаеш законите ни. Избери как да го накажеш.
След това ще можеш да спиш.
Не го убивай! Ще разберем кой го е пратил.
Как е? - Отровата е от жълт скорпион.
Може да не преживее нощта.
Колко бяха убийците? - Трима.
Къде са били рицарите му? - Тази нощ умряха много хора.
Срещу трима убийци.
Ще свикам съвета.
Великият ни кан е на ръба между този свят и отвъдния.
Унизиха ни, а се чудим дали да отмъстим.
Не знаем кой ни унизи.
Друг освен Юсуф не знае ли... - Прекаляваш, финансов министре.
Канът се бори с отровата.
Ще го защитя, както той ви е защитавал.
Принце, не сме сигурни дали това е целият план на Сидао.
Армията му може да идва насам.
Разузнавачите не са докладвали за приближаващи армии.
Може да са мъртви.
Хиляди имперски пазачи, монголски рицари.
Широк и дълбок ров, кучета и стени!
Как са пробили защитата ни?
Стени и пазачи, кучета и ровове.
Принце, отговорът за самоличността на убийците се съдържа във въпроса.
Плували са под вода, катерили са се по стените.
Само канските коне са ги надушили.
Използвали са куки в мрака.
Тези демони са обучени от Стареца от планината.
Били са хашишини.
Чичо ми ги е избил, много преди да се родя.
Стареца и мъчениците му са приказка, с която плашат децата.
И да не са били хашишини, обучени са по същия начин.
Юсуф е прав. Тези мъже са наемни убийци.
Могат да бъдат наети от всеки.
Искаш да пратя воините си да издирват една измислица?
Истинският ни враг е в Сианян.
Обмислете и тази възможност.
Баща ви би го сторил. Колко пазачи загинаха?
Разумно ли е да го отхвърлим? - Да, защото Стареца е мъртъв.
Демоните ни са на юг.
Моите уважения, принц Дзиним, но това може да не е вярно.
Кой ти позволи да присъстваш? - Дзиним.
Говори.
Докато идвах насам, преминах през село Кочкор.
Водачът ни разказа за един изоставен пост.
Каза, че който спомене хашишините, ще бъде убит от тези убийци.
Потвърди, че съществуват. - Какво искаш да кажеш?
Ако са били хашишини, ще ги открием там.
Знаеш ли къде е това място? - Да.
Бямба, ще отидете там със знамето на кана.
Ако Поло е прав, проследи убийците и докажи, че са наети от Сун.
От това зависи войната.
Успокой се, Марко.
Принц Дзиним.
Ако ни видят с монголски воини, хашишините ще надушат опасност.
По-добре да се правя на търговец, желаещ да си купи опиум.
Хашишините черпят сили от него.
Може да се хванат. - Поло, може да те убият.
Оседлай коня си. - Принце.
С канът обсъждахме нещо.
Баща ми и чичо ми ще живеят. Умолявам ви...
Тази вечер те са най-малката ми грижа.
За утре не обещавам.
Опитали са се да убият кана.
Жив ли е? - Някои казват "да", други - "не".
Група ездачи ще търсят виновника.
Господарят Поло е с тях.
Научих те да се сливаш с ударите. Да поглъщаш противника.
Когато изливаш вода в съд... - Водата става съд.
Хашишините не са обикновени воини.
Стареца ги обучава да призоват мрака у себе си.
Това е изкуството им.
Как да погълнеш мрака и да се върнеш към светлината?
Особено, ако не знаеш къде ти е мястото.
Ако откриеш убийците, трябва да се превърнеш в съд.
Ако не погълнеш мрака, ще те усетят и ще те убият.
Погълнеш ли твърде много, няма да се завърнеш.
Кое определя баланса? - Увереността в себе си.
Не отивам заради себе си, а заради баща си.
Не се набивай на очи. Хашишините не желаят да ги открият.
Те ще те намерят.
Господарю Марко, може ли за момент.
Бямба ще пътува със златна плоча. Може да отидеш навсякъде.
Защо ми го казваш? - Канът може да умре.
Няма да има кой да те защити. Приеми смъртта му като възможност.
Бягай.
Това са последиците от търговията с варвари.
Трябва да отвърнем на жестокостта.
Ще унищожим градовете им заедно с жените и децата.
Ще ги наврем в дупката, от която изпълзяха.
Време е за война.
Имперската армия е под ваше командване, канцлер.
Изисква се време, за да мобилизираме войската.
За да се подготвим... - Забрави ли кой съм?
Просто дай заповед за мобилизация.
Ако не се готвим да нападнем, нека поне да можем да им отвърнем.
Католикът може да докаже невинността на Дзя Сидао.
Може. Не е ли странно, принце?
Марко беше сигурен къде се намират убийците.
Бърза да се върне. - Прави го заради баща си.
Именно. Какво би сторил, за да сбъднеш мечтите на баща си?
Всичко. - Канът го чувства все по-близък.
Западът знае канските желания.
Не бихме ли внедрили шпионин, за да ги разруши отвътре?
Мислиш, че замина, за да прикрие прегрешение?
Не знам, скръбта замъглява ума ми.
Някой благодари ли ти, че спаси живота на баща ми?
Ако не бяхте дошли със Сто очи, канът щеше да е мъртъв.
Аз също. Така, че ти благодаря.
Дзиним ще бъде кан...
Мислиш, че не става? - Не съм го казал.
Ти какво мислиш? - Аз съм гост, това не е мой дом.
Не е редно да съдя домакина си.
Като дете ги мразех. Бяха гнили и кисели.
Майка ме караше да ги ям, за да съм здрав.
Ами сега? - От суеверие ги ям преди битка.
Казваше, че са полезни за зъбите ми.
Близки ли бяхте? - Налагаше се.
Синовете на наложници не се приемат напълно в двора.
Позволяват ми да се бия на бойното поле.
Беше ли близък с майка си?
Почина, като бях малък. Леля ме отгледа.
Преди три години не познавах баща си.
Син на авантюрист.
Бащите разочароват синовете си и обратното.
Канът разочаровал ли те е? - Правя разлика между кан и баща.
Не знаех, че е позволено.
Това, което чувствам, си е моя работа.
Да говорим за бащата, не за кана. - Не се заблуждавай.
Дори да се видим в отвъдното, не ще отворя портите на сърцето си.
Няма да почукам.
Мислиш, че така ще спасиш баща си.
Дано канът пощади живота му. - Исках само да ти благодаря.
Благодаря.
Бързай, Сидао трябва да знае. - Може вече да е научил.
Монголците претърсват за шпиони.
Сама му предай съобщението.
Трябва да остана тук, докато Сидао не нареди друго.
Животът на дъщеря ми зависи от това. Оставам тук.
Кой те нае, за да убиеш кана? - Предопределен съм за Рая.
Само това знам и друго не ще кажа.
Не искаш да мълчиш.
Ако се развикаш, ще разкъсаш устата си.
Колкото повече викаш, толкова повече ще си вредиш.
Кой те нае? - Предопределен съм за Рая.
Само това знам и друго не ще кажа. - Много добре.
Призна ли нещо? - Може да не знае нищо.
Може или не знае? - Може.
Одери го жив, докато не разбереш.
Чу принца.
Да обявим в Рая, че скоро ще отидеш.
Защо реши да кръстиш сина си така? - Не съм избирал името.
Майка му го е кръстила така. - Защо?
Не съм присъствал на раждането. - Къде си бил?
По света.
Изоставил си го, още преди да се роди.
Исках да си изградя име.
Въпреки, че не го познавам, всичко съм вършил заради него.
Исках цял свят да знае името Поло.
Нещо като наследство. - Да.
Неговото наследство. - Да.
Мислиш ли, че го е искал?
Мислиш ли, че това е искал от теб? Наследство.
Знаеш ли какво ме помоли, преди да замине?
"Не ги убивай, докато ме няма. Опази ги живи."
Дори след като го заряза, все още го е грижа за теб.
Какъв глупак.
Както и да е. Марко ще умре и ще го последваш.
Търговски приятелю, време е да продадем стоките ти.
Да не се набиваме на очи. - Така няма да ги привлечем.
Дадено.
Според китайците всичко може да се купи със злато.
Не и белия нефрит от кралство Котан.
Това е най-ценният скъпоценен камък.
Имперският двор желае да го притежава.
Какво искаш за него?
Цветето, което те отвежда в Рая.
Искам да говоря със Стареца.
Май казахме нещо нередно.
Къде си? - Където и да е, ще се върне.
Осъзнавам колко е напрегнат човек, когато иска синът му да възмъжее.
Забравя за останалите.
Родителите носят отговорност за тази душа.
Това е велико изпитание и голяма чест.
Винаги си спокойна.
Вярващите винаги са спокойни.
Откъде знаеш, че ще се събуди?
Мисля какво го очаква в отвъдното, ако не се събуди.
Твърде много мисля за този живот, за да се чудя и за другия.
Може ли да седна?
Ако възнамеряваш да търгуваме. - Може би цената ти е висока.
Отворен съм за предложения. Какво предлагаш?
Възможност. - Каква?
Да излезете живи.
Доста съм щедър. - Аз също, все още не съм натиснал.
Кой си ти? - Въпросът ти има два отговора.
Собственик съм на стола, на който седиш.
А другият отговор? - Последният човек, когото ще видиш.
Огледай се.
През поколенията тук са идвали всякакви хора.
Познавам хората.
Силни и слаби, смели и страхливи, умни и глупави.
Вие сте силни и умни.
Не си толкова глупав, че да си търсиш белята.
Освен ако не сте убедени, че няма да пострадате.
Покажи ми.
Канът на канете е дал златната плоча на търговец.
Не, на бюрократ от секретариата, който обича хашиш.
Нямам такова нещо тук. - Тогава какъв продавач си?
Посредник съм. - Искаме да говорим с пазача на Рая.
Този е твърде смъртоносен.
Остави ни сами да преценим. - Сгреших за теб.
Глупав си.
Продължавай.
Сидао е избил пратениците си. - Принце?
Пратениците, с които се договорихме, са били изклани по пътя към Сианян.
Сидао обвинява нас и армията му се готви за война.
Дипломацията е мъртва.
Договори истински мир. Императрицата щеше да го приеме.
Сидао отказа примирието чрез стомана и кръв.
Това е добър знак. - Кое му е доброто?
Видяхме неизбежното. Знаем, че Сианян е разделен.
Войната е ключът. Време е да нападнем.
Не знаем дали Сидао е опитал да убие татко.
Сун може да се готвят за защита. - Принце.
Не е нужно да тръгваме, но поне строй армията.
Трябва да се подготвим. Не бива да се проваляш.
Събери генералите си. Ще те последват и в отвъдното.
Както ме последваха при Учан. - Армията те уважава.
При Учан те превъзхождаха. - Провалих се.
Но беше много смел.
Нападна по-голяма армия. Чингис би сторил същото.
Воините знаят, че могат да загубят.
Трябва да се отърсиш от загубата. Баща ти го знае.
Не го показа. - Да загуби ли искаш?
Искам поне веднъж да говори като теб.
Мисли също като мен. Щеше да го каже, ако бе в съзнание.
Направи го ти. Говори и командвай като кан.
Кой е Стареца от планината?
Не ти е мил животът.
Няма да изричаш името му. Щом стигнем, няма да се върнете.
Не желаем да се връщаме, освен ако не ни поканиш.
Бързо се учиш, европеецо.
Накъде? - Към учението на орела.
Влиза се през Рая.
Това е таен орден от времето на първия кръстоносен поход.
Стареца винаги е живял сред тях. Предоставя достъп до Рая.
Магьосник ли е? - Свещен човек е.
Това са просто приказки. Така си мисля.
По-елегантен си от приятеля си.
С времето ще стане по-мил. - Няма.
Бямба, виждаш ли?
Това не е слънцето.
Златен път към небесата.
Чудно описание.
Наблюдават ли ни? - Следят те, откакто се запознахме.
Ти ли си Стареца? - Някои ми викат така.
Живял съм повече от всеки друг.
Ще живея още дълго.
Никой ли не знае за това място? - Това е място на свободата.
Никой не пита кой си или от къде идваш.
Нито на какъв език говориш. Добре дошъл си, синко.
Мога да те върна в Рая, ако желаеш. - Какво стори с хората ни?
Сами избират дали да си тръгнат. Някои предпочитат да останат.
Кажи ми, Марко Поло, защо си дошъл?
Да разбереш или да унищожиш? - Върни ми хората и ще ти кажа.
Да разбера. Искам да знам кой нае убийците.
Кажеш ли ми, ще имаш благословията на най-могъщия човек на света.
Значи великият кан е жив. - Учениците ти са мъртви.
Ако ни убиеш, канът ще довърши започнатото от предците си.
Първо трябва да ни открие.
Щом аз ви открих, и монголците ще ви открият.
Ще засенчат слънцето със стрелите си.
Няма да има къде да се скриеш, а канът ми ще докаже, че си смъртен.
Точно такъв тип хора искам тук.
Умен си и смел.
Заслужаваш да си в Рая.
Не сключваме сделки лично и с имена.
Търгуваме анонимно с монети. - Колко ти плати канцлера на Сун?
Ръката, която остави кесията, е много по-близо до дома, синко.
Лек път, Марко Поло.
Колко дълго ще продължиш?
Какво ще изкопчиш от човек, който не знае нищо?
Надявам се да каже нещо, за да избегнем войната ти.
С теб не сме монголци, а слуги. Това не е моята война.
Яростно се бориш за нея. - А ти - против нея.
Защо? - Сун не са излизали от Сианян.
Само търгуват и пътуват.
Нападат бирниците ми, докато събират данъците.
Това е цената да правиш бизнес в такъв коварен свят.
Армията им се крие зад стените, защото ги е страх от смъртта.
Стени, които ни възпират 70 години.
Хората ни ще измрат без причина.
Запази егото за този, който даде заповедта.
Егото руши империи, а не армиите.
Канът иска да превземе града заради Чингис.
Канът все още диша.
Този скоро ще умре.
Ако стане твоето, Ахмад, всички ще го последваме.
Вест от сестра ми. Опитали са се да убият кана.
Не само ние го мразим.
Тази вечер дяволът спи дълбоко. Това не ми харесва.
Ще оцелее, такава е съдбата му.
Изпречиха се на пътя ми.
Опитаха се да ми наложат данък.
Канът ще се събуди.
Монголската орда ще дойде пред стената ми.
Острието ми ще прониже сърцето на варварина.
Само с теб говоря свободно. Само на теб имам доверие.
Радвам се, че имаме подобна връзка.
Това са покоите на татко.
Предателят е някой слуга. Някой, на когото има доверие.
Мисля, че знам кой го е начертал. - Кой е?
Умря.
Два месеца до Хиндукуш. До година ще си във Венеция.
Имаш време, преди да дойде зимата. Ще кажа, че хашишините са те убили.
Би ме пуснал? - Гост си в чужд дом.
Би трябвало да може да си тръгнеш. Нямаш приятели, освен кана.
Не сме ли приятели, Бямба? - Не мога да те спася в Камбулак.
Би ли се опълчил на кана? - Не, но това е моят дом.
Ако някой ми пречи да се върна, бих го убил.
Дзиним, татко се събуди.
Добри новини, братко. Отивам да го видя.
Вие ми се свят. - Ще се оправиш.
Може би така е по-добре.
Синът ми е държал нещата под контрол.
Лесно си могъл да започнеш война.
Малко хора щяха да са против. Контролът те напътства.
Никога не съм чувствал, че контролирам нещата.
Това е проклятието на канството.
Хората трябва да знаят, че съм добре, преди да нападнем.
Отведи ме до трона.
Съдържа подробности за покоите ви. Малко хора имат подобна информация.
Бях добронамерен към чужденците.
Създадох предпоставки за предателство.
Кой знае за картата? - Бямба, аз и създателя й.
Не казвайте на никого. - Ами Дзиним?
Не желая да го тревожа. Каза, че разпознаваш почерка.
Предпочитам да съм сигурен, преди да опетня името му.
Вярвам ви. Позволявам ви да разследвате.
Искам отговори.
Почакай, Поло.
Защити ме с риск да умреш.
Бях един от многото. Радвам се, че сте добре.
Взе ли решение за съдбата на баща ти и чичо ти?
Не, господарю Кубилай.
Надявах се, че ще им простите.
Прошката наказание ли е? - Искаше ми се да ги пощадите.
Защо да го правя?
Превод: Koen http://subs.sab.bz