На колко беше Сара Елизабет? - Почти на годинка.
С подплата от синьо кадифе.
Да, би и харесало.
Нека бъде това, г-н Гудпастър.
Ще ви дам малко време.
Ще й бъде удобно. - Да.
Бедното мъниче.
Мислиш ли, че аз и Сара Елизабет ще се познаем, когато отида на небето?
Сигурна съм, че братята ти ще се грижат за нея, а тях ще ги познаеш.
Те извършиха убийство. Едва ли ще попаднат там.
Трябва да тръгваме.
Аз съм Рансъм. Викал си ме. - Оседлай конете.
Получих сведения,
за трима праведни християни Хатфийлд, които трябва да арестуваме.
Ако веднага преминем реката, няма да имат време да се скрият.
Ще събера хората ни.
Скоро ли идваш?
Да, скоро. - Много скоро.
Братя! - Това е Том Чеймбърс, хванете го!
Ето там. Този също.
Не може да го направите! - Кой е следващият?
Какво правите? Това е дом господен.
Да изчезваме, момчета.
Защо стрелят?
Народът отбелязва успеха на г-н Филипс.
Но Анс Дявола все още не е заловен.
Зле е.
Има плеврит.
Джим. Не бива да виждаш тази жалка гледка.
Искаш ли да дойда по-късно? - Кажи защо си дошъл.
Бандата на Филипс е нападнала по време на проповед в църквата Таг Форк.
Заловили са Том Чеймбърс и братята Мейхън.
Пребили са преподобния Гарет просто ей така.
Анс, те направо плюят в лицето ни. - Да.
Някакви новини от твоя човек Джон Флойд?
Губернатор Уинди не прави нищо.
Твърде зает е да слуша адвокатски речи
и да се възмущава от нюйоркските ловци на сензации
които ни наричат "планинският дивашки клан".
Както винаги, всичко зависи от нас.
Какво предлагаш?
Да отсечем главата на змията.
Опасно е да преследваме Франк Филипс. Има цяла армия около себе си.
Не, не него. Той е само оръдие.
Трябва да убием Рандъл МакКой.
Аз съм адвокат Пери Клайн, ескуайър. Ще ви представлявам,
докато съдът реши за необходимо да назначи обществен защитник.
Смяташ ли, че ще имаме по-голям шанс, ако те задържим за наш адвокат?
Вие решавате.
Запознат съм с обстоятелствата по-добре от всеки друг.
Ето ви пликове с марки, да съобщите на семействата си,
че с вас се отнасят добре
и да съберат пари за хонорара ми.
50 долара в брой, които могат да изпратят в офиса ми.
Ти уби синовете ми. - Синовете ти бяха убийци.
Невинни до доказване на противното. Заслужаваха честен съд, както и ти.
Моля се да те обесят.
Ще донеса дъски за бесилката и лично ще затегна примката на въжето.
И когато вратът ти се счупи, ще ликувам,
защото ще гориш за вечни времена в адския огън.
Весела Коледа и на вас, сър.
Добре ли си мамо?
Чу ли това? - Да чуя какво?
Ще дойдат от там. - Кои?
Хатфийлд ще дойдат от там. - Хатфийлд?
Мамо, Хатфийлд се крият от Франк Лошия. Няма да преминат реката.
Хайде да влезем вътре. Никой няма да дойде тази вечер.
Не говоря за тази вечер.
Ние сме като животни, подгонени от мръсни наемници.
Роднини и приятели са отвлечени и убити,
а законът мълчи.
Законът не направи нищо.
Въпреки това, ако има нещо, което мога да дам
за да спре това кръвопролитие,
с радост бих го направил.
Бих дал живота си, за да приключи всичко това.
Няма да го направиш.
Това, което няма да дам
е още една капка кръв от кръвта на семейството ми.
Ето защо, тази нощ,
на последния ден от годината,
ще сложим край на това.
С вас съм, г-н Хатфийлд.
Няма да идваш, Били. Още не си готов.
Слава на звездите, не съм закъснял. - Има време, Джонси.
Чакаме баща ти да спре да кашля.
Ще стигнем на разсъмване,
така слънцето ще свети зад гърба ни.
По това време, още повече на този ден, няма да ни очакват.
Без излишно насилие.
Когато Рандъл ни види, сам ще се предаде, за да защити останалите.
Ще го заловим жив.
Аз мислех да се отървем от него.
Когато екстрадираме Рандъл МакКой като военнопленник,
ще можем да го накажем тук, в Западна Вирджиния.
Щата, където е извършил престъпленията.
Така е правилно.
Леко замайване.
Подхлъзнах се на един камък.
Да, знам. Трябва да извикаш доктор.
Не, няма време. - Много си слаб, татко.
Ще се справим сами.
Нападението ще бъде безполезно,
ако започнеш да кашляш и издадеш всички ни.
Никой, освен Рандъл. И без да пострада.
Без да пострада. Иначе ще отговаряте пред мен.
Всички по седлата.
Връщай се в леглото, Анс. Ние ще доведем Рандъл.
Рандъл, се събуди.
Те са тук.
Какво става, татко? - Отведи децата.
Залегнете!
Може да отида в ада,
но ще убия всеки, който тръгне след мен.
Ще изгори като прах.
Действаме по план. Давайте. Вървете.
Татко каза само Рандъл.
Да го отведем оттатък реката, в Западна Вирджиния.
Мислиш ли, че Рандъл ще се предаде жив?
Трябва да се опитаме. - Рандъл МакКой!
Това е последният изгрев в живота ти.
Спаси семейството си.
Предай се сам.
Чу ли ме? Това е последният ти изгрев.
Чичо Джим! Джим.
Обградили сме го от всички страни. Всяка врата, прозорец и миша дупка.
Никой не може да излезе, без да го видим.
Кой е отзад? - Котън Топ.
Джонси е с него.
Ще отида да ги проверя.
Фермата ти е заобиколена, МакКой.
По-добре е да излезеш сам.
Направи го и ще пощадим семейството ти.
Виждам Джим Ванс.
Кеп Хатфийлд и останалите, са обкръжили къщата.
Колко са? - 15, може и повече.
Скрийте се отзад и седнете. Ти също.
Не стреляй докато не открият огън.
И без това не мога да се прицеля.
Съжалявам. Тази мелодия се е забила в главата ми.
Къде е Джонси?
Знам само, че ме остави да наблюдавам задната врата.
Не пускай никого. Пази си гърба.
Рандъл МакКой, излез и посрещни съдбата си,
или ще подпаля къщата ти.
Искаш ли децата ти да изгорят в огъня?
Добре сме, не се безпокой.
Телцата им да зацвърчат и изпарят?
Рандъл!
Мини през задната врата и се скрий в гората.
Трябва да изляза. Ако застрелям Джим Ванс, другите може да отстъпят.
Рандъл, той ще те убие като едното нищо. Умолявам те, съпруже,
измъкни се отзад, докато можеш.
Като разберат, че те няма, може да ни оставят на мира.
Котън Топ, какво е това?
Не стреляйте! - Залегнете!
Не стреляйте! - По дяволите!
Не съм дал заповед! Не стреляйте!
Казах да не стреляте!
Какво става? Котън започна да стреля.
Сигурно е видял МакКой да се измъква. - Иди да разбереш.
Баща ми го няма тук! Снощи отиде в Пайквил.
Казах да излезе. - Той не е тук!
Няма никой, освен мен, жените и децата.
Рандъл!
Всички те чакаме.
Той не е тук!
Небесни Татко, закриляй семейството ми и порази врага ми.
Умолявам те, смили се над нас в този час на нужда. Смили се, Господи Исусе.
Котън, казах ти да не пускаш никого.
Никого!
Съжалявам.
Любезностите свършиха.
Ти, кучи син!
Трябва да загасим огъня. - Нямаме вода.
Използвайте мътеницата.
Подпалваш жени и деца, страхливецо!
Що за дявол си ти, Джим Ванс?
Алфеър! Слушай ме сега. Ще изведеш мама и децата отзад, разбра ли?
Мамо, хайде. Да вървим.
Върви, изведи ги оттук.
Погрижи се за малките, Алфеър. Ей сега идвам.
Мамо, да вървим. - Не се бавете.
Хайде, Фани. - Трябва да се върнете вътре.
Продължавай напред. - Връщайте се вътре.
Не може да излизате.
Аз... аз ги изтървах.
Улучи един. Това е достатъчно.
Не е позволено.
Искам Рандъл МакКой!
Ще получиш синът му!
Татко! Татко!
Фани.
Къде е майка ви?
Раниха Алфеър.
Не стреляйте!
Какво по дяволите правиш?
Тъпа, луда кучка.
Сънувах, когато Сали каза - "те са тук".
Чух Джим Ванс да вика
"Рандъл МакКой, излез и срещни съдбата си."
Дойдоха за мен.
Можеш ли да ви вдигнеш главата назад? Трябва да видя очите ти.
Казах на Сали - "Трябва да изляза."
А тя ми отговори - "Ако го направиш, ще те убият.
Опитай се да излезеш през задната врата.
Аз и децата ще бъдем в безопасност, ако се махнеш."
В безопасност.
Искам моята Роузи. - Знам, скъпа, знам.
Измъкнах се и се скрих в гората.
Тогава чух стрелбата. А после видях дим.
Тогава видях децата.
Децата ми казаха, че Алфеър ги спасила от огъня, когато я простреляли.
Отведох ги навътре в гората.
Коленичехме и се замолихме.
Когато се върнах, тях вече ги нямаше.
Домът ми гореше.
Видях дявола в пламъците. Беше навсякъде и ми се смееше.
Г-н Филипс.
Трябва да видите това.
Сали лежеше на земята до Калвин.
Вдигнах я и я държах, не знам колко време, на ръце.
А когато дойдох на себе си,
вие бяхте тук.
Синът ти, Джим, идва насам да вземе децата.
Ти и г-жа МакКой ще останете в дома ми.
Молех се за милост на Бог, но той не прояви такава.
Станалото е по негова воля, Рандъл, не наша.
Това е неговата воля?
Децата ми да са мъртви, жена ми ранена, а къщата изгорена?
Къде е Бог? Ако това е неговата воля, що за Бог е той?
Какъв Бог е той?
Това е момичето на МакКой. Сякаш е видяла дявола.
Вече знаем какво да направим.
С правилата е свършено.
Здрасти, Чарлз.
Какво?
Знаеш ли, гледката на това мирно обядващо семейство
ми напомня защо решихме да избием МакКой.
Сядай, сядай.
Не мина много добре. - Разказвай.
Този скапан малоумник, Котън...
Такива думи са неподходящи за млади уши.
Иди да се измиеш. Отведи братята си. Върви.
Затворете вратата след себе си.
Говори.
Нападението ни над стария Рандъл
беше осуетено от семейството му.
Докато бягаше, като подплашен заек, синът му Калвин...
Излезе въоръжен и щеше да ни застреля.
Нямахме друг избор, освен да го убием.
Каза "семейство."
Една от по-големите дъщери на Рандъл...
Искаше да избяга и беше убита случайно.
Може да има и други.
Опитахме се да ги изкараме, като ги подпалим.
Не можеш да предвидиш всичко, Анс.
Но момчето ти, Кап, се държа добре.
А Рандъл е избягал.
А жена му?
Полудя, излезе по нощница и ме заплаши с пушка.
И? - И аз...
Ударих я с приклада по тила.
Сигурно е умряла.
И сега какво, Джим?
Да избием всички?
Преподобни. Какво има?
Мадам, нося ужасни новини.
Защо не ми каза, какво сте направили ти и семейството ти касапи?
Защо? - За Бога, спри!
Ужасно! Направо ужасно!
Как може да има човек на Божията земя, който би направил такова ужасно нещо?
Не бях аз! - Как?
Чичо Джим и останалите, се опитаха да очистят Рандъл МакКой
и с това да сложат край на войната.
Имаха добри намерения. - Техните намерения?
Сякаш ти не си участвал?
Дори да съм участвувал в това, не съм убил никого.
Хората казват, че съм бил и сред тези, които убиха Толберт и...
Всички знаят, че си бил!
Вдигнах оръжието си, но пропуснах нарочно. Както и вчера.
Бил си там.
Помогнал си на Джим Ванс
да избие семейството ми? - По дяволите не, не съм.
Това направо ме поболява.
Ако знаех, че ще стане така, никога не бих отишъл.
Този малоумник, Котън, застреля Алфеър.
А Джим Ванс празнува. - Не, по дяволите, не.
Татко изпрати него и Кеп в планината Тъкър, да се скрият за известно време.
Ще ловуват елени край Мънси Крийк, за да сложим храна на проклетата маса,
защото семейството ми не може да отиде до магазина,
без да не попадне на някой МакКой или ловци на глави.
Знаеш ли какво, да си опаковаме нещата.
Да ги опаковаме и да заминем на запад.
Далеч от всички беди и мизерия.
Това ни разкъсва.
Ела с мен, Нанси.
Нека да заминем.
В Пайквил срещнах истински мъж.
Аз и г-н Франк Филипс ще се женим.
T.C. Кроуфърд от Ню Йорк Уърлд.
Имам няколко въпроса, относно началото на тази вражда.
Няма вражда, или поне аз не бих го нарекъл така.
А как бихте го нарекли, сър?
Дългогодишна кампания, с цел ограбване и избиване на семейството ми.
От Анс Хатфийлд и семейството му ли?
Дявола Анс Хатфийлд.
Губернаторът на Западна Вирджиния казва,
че мъжете, заловени за убийството на синовете ви, са арестувани незаконно.
Възникна грешка с документите. Делото ще се реши в съда.
Каква грешка, домът ми изгоря!
Никой съд не може да върне убитите ми дъщеря и син,
нито да изцери тежко ранената ми жена.
Злодеяния, недопустими от милостивия Бог!
Може ли да ви снимаме, сър?
Оръжието ви.
Бих искал да го държите, моля. - Ще се хареса на читателите ни.
Само дръжте оръжията по-високо. - Така е добре, Рандъл.
Ще покажем, че се отнасяме сериозно към правосъдието.
Изглеждате праведен, сър. Сега ще избухне светкавица.
Сали, още ли те боли главата? Добре ли си?
Здравей, мамо. Аз съм, Розана.
Роузи? - Да.
Нуждаете ли се от нещо? Тя... тя е добре.
Знам къде може да откриеш Джим Ванс. - Наистина?
Казвай.
Не променяй темпото. Не се оглеждай.
Някой се крие сред дърветата горе. - Кой? Филипс?
Най-вероятно. Трябваше да убия тая шибана лисица преди години.
Кеп, когато започне стрелбата, не стой на едно място. Спусни се надолу.
Разбра ли? - Да, сър.
Изчезвай!
Стой долу, Джим!
Бягай, Кеп!
Няма смисъл тези копелета да ни застрелват и двамата.
Джим!
По дяволите, момче! Казах да бягаш!
Или ще се върна от ада и ще ти смъкна кожата.
Дай ми проклетата пушка.
Кучи син.
Остави го. Той е мой!
Много съжалявам, Джуниър.
Толкова много съжалявам.
Сигурно това е краят на пътя.
Идвам след теб, момче. След теб.
Не стреляйте! Не още.
Време е да срещнеш създателя си.
Как искаш да стане, чичо Джим?
По дяволите, изцапа ми ботушите.
Това е Кеп! Ранен е!
Г-н Хатфийлд!
Простреляли са Кеп. - Господи, какво се случи?
Отдръпнете се.
Хванаха чичо Джим. Франк Лошия ни нападна от засада.
Убиха кучето му. Мен ме раниха. Там няма куршум, мамо.
Добре, добре. - Нищо ми няма.
Каза, че са хванали Джим. Къде е?
Къде е, Кеп?
Съжалявам. Мъртъв е, татко.
Взеха тялото му. - Добре, добре.
Съжалявам. - Чичо Джим.
Къде е Джонси? - В хижата си.
Той е следващият, когото Франк ще подгони.
Ще взема няколко момчета и ще отидем да се уверим, че е добре.
Заведи го на потока, да измие тази кръв и мръсотия. Ще взема превръзки.
Откъде знаеха къде сме, татко?
Обикновено не мога да заспя от хъркането ти.
А сега от мълчанието ти.
Мислите ми не ми дават покой.
Мислиш за чичо Джим ли?
Винаги съм мислил, че един ден ще се наложи да го убия лично.
Цяло чудо е, че не са убили и Кеп.
Само двама човека знаеха къде са Джим и Кеп.
Къде ще са този ден. - Кои?
Аз...
и Джонси.
Откъде си сигурен? Всеки би могъл да се раздрънка.
Знам. - Не, Кеп или Джим...
Знам, защото проверих.
Джонси не е Юда.
Не, но продължават да умират хора, Леваси.
Не можеш да отречеш участието си. - Ще трябва да живея с това.
Но и двамата знаем колко е невнимателен, особено около жените.
Какво смяташ да правиш с него?
Да поспя малко. - Андерсън?
Ти също.
Здрасти, татко.
От кога стоиш тук?
Не много. Къде беше онзи ден?
Бях в Буун Каунти, имах доставка.
Ще работиш ли тази сутрин?
Мислех, че можем да отидем за риба.
Днес?
Като приключиш тук, оседлай коня ми.
Какво си намислил? - Трябва да си поговорим с Джонси.
Какво значи това.
Мислиш, че ще му сторя нещо? - Кажи ми, че няма да го направиш.
Искам да го чуя.
Отиваме за риба, Леваси.
До после, братко.
Сигурен ли си, че не искаш да ловиш? - Не, сега ще се пробвам.
Помниш ли последният път, когато ме доведе тук?
Не си спомням вече. - Аз помня.
Помня, защото се качих на онзи клон, на оная върба.
Помниш ли какво ми каза?
Каза, че ако падна, ще подплаша всичката риба.
И че няма начин да ме измъкнеш, защото мразиш студената вода.
Помниш ли като каза това?
Мисля, че те чух да се смееш, татко.
Дори не помня, кога за последно съм те чул да се смееш.
Ужасно е това, което се случи между теб и онова момиче МакКой.
Кое по-точно?
Това, което избяга с мъжа, убил чичо Джим.
Имаш добра памет, Джонси. Има ли нещо, което искаш да ми кажеш?
Знам, че не трябваше да й се доверявам. Вече го знам със сигурност.
Знаеш ли, мразя всичко това. Винаги съм го мразил.
Винаги съм искал да се забавлявам.
Просто да се смея и забавлявам.
Изглежда всички тук са забравили да се смеят,
освен когато някой МакКой е осакатен или убит.
Сигурно ти е много трудно, че не съм като теб.
Ти си такъв, какъвто си, Джонси.
Не, исках да кажа, че теб всички те уважават.
Дори и по-големите ти братя.
Тук никой...
никой не би ме уважавал.
По дяволите, някои дори предпочитат Котън Топ.
Не знам как да се впиша в семейството.
Искам да кажа...
Имаме много общи спомени, знам какво се случи.
Просто...
Няма я в мен омразата, която е заложена в Хатфийлд.
Гледам небето и облаците, които плуват по него.
И си казвам, че отиват там, където всичко е по-различно от тук.
Видях снимки и чух истории за Орегон.
Има милиони дървета, които може да се секат.
Повече, отколкото тук.
Диви реки, с риби по-дълги от ръката ти.
И няма МакКой, които да те застрелят.
Това е раят на земята.
Това е.
Това е мястото, където искам да отида.
Не можеш да избягаш от себе си, Джонси. Дори и в Орегон.
Може ли да те попитам нещо?
Ако бях паднал онзи ден
и бях изплашил всичката риба...
Щеше ли да ме оставиш да се удавя?
Доста голяма и стара мечка.
Джонси я застреля, докато се промъкваше зад нас.
Дори не я забелязах.
Това момче винаги е имало бързи рефлекси.
Просто е...
твърде е хубав, за късмета си.
Прилича много на баща си, освен по красотата.
Изобщо не е като мен.
Какво те води насам, в това мразовито утро?
Имам новини, относно обжалването ни.
Губернатор Уинди го е изпратил право във Върховния съд на Съединените Щати.
Може би ще създадем прецедент.
Ще изкараме момчетата от затвора и ще ги върнем у дома.
Никой, който разбира от съдебна практика, не се съмнява в това.
Има само едно решение, големи братко.
И това не е мис Темида.
Не знам какво си намислил, Анс,
но това кръвопролитие и избиване трябва да спре.
Чичо Джим беше последната капка.
Ще се предам.
Полудя ли?
Тази крастава шайка ще те застреля докато те види.
Вече писах на Пери Клайн. - Пери Клайн.
Мислиш, че този миризлив скункс ще удържи на думата си?
Вече съм решил, Анс. Ще се бия с тях по единствения начин, който знам.
В съдебната зала. - В съдебната зала на Кентъки.
Но затова пък без оръжие.
Оръжието никога не ме е подвеждало, чичо Уол. Както съдии и адвокати.
Между нас всичко е както винаги досега, братко.
Ти правиш нещата по твоя начин, аз по моя.
Така и не ти казах последните думи на Елисън, Уол.
Може би това е последното, което съм запомнил, може би не,
но не ми дава мира.
За това сега...
За това не искам да ти кажа нещо, за което после ще съжалявам.
Няма причина да се тревожиш, Анс.
Ще се видим веднага, щом приключа с мис Темида.
Ела тук.
Казвам се съдия Уол Хатфийлд.
Предавам се съгласно заповедта на щата Кентъки, за справедлив процес.
Хатфийлд, вие сте арестуван.
Предавам се доброволно, Филипс. Няма да получиш награда за мен.
Дай ми това, прекрасна лейди.
Не ми се прави това сега. Не сега.
Имате ли нещо против да отведа шефа си за малко, мадам?
Логан Банър.
Твърдят, че Хатфийлд се готвят за нова война.
Изкупуват от всички железарски магазини в три щата, муниции и оръжие.
Това е един мръсен парцал. Не означава нищо.
По-добре пийни.
Г-н Клайн, какво си харесахте? - Качествено питие.
Явно празнувате нещо повече от залавянето на Уол Хатфийлд.
Запознайте се с г-жа Франк Филипс. - Поздравления.
Г-н Филипс?
Тълпа Хатфийлд, начело с Анс Дявола, се събират на Мат Крийк.
Изглежда идват насам.
Хатфийлд ще нападнат затвора, където се намират роднините им.
Трябва да ги спреш, Франк. - Събери хората.
Всеки, който е здрав и може да борави с оръжие.
Време да се срещнем с Анс Дявола. Ще го направим, г-н Клайн,
Убий ги. - Да, госпожо.
Всички, до един.
Майната му на закона! Майната им на Хатфийлд!
Майната му на Бог! Майната ви на всички!
Хатфийлд!
МакКой!
Огън!
Върни стареца си. Иначе ще го убият първи.
Искаш да те убият ли? - Остави ме!
Убийте ги! Избийте ги всички!
Върви си. Махай се!
Добре ли си, татко? - Да, върви.
По дяволите! - Насам! Тук е!
Върни се и се бий!
Били. Намери си прикритие и се скрий.
Това е капан!
Хей, върнете се!
Върнете се на конете!
Анс. Трябва да се махаме от тук. Нападат ни от всички страни.
Мамо.
Синко.
Кеп! - Какво?
Предай на всички. Отстъпваме.
Джо! Помогни ми за Били.
Ще го отнеса у дома, при майка му.
Отстъпват.
Виждам един. Само да се изправи и ще му отнеса главата.
Стой на място! Ние имаме пленници.
Те нямат. - Предавам се!
Мисля, че победихме. Хванете го!
Победихме.
Аз победих. Благословен да е младенецът Исус.
Добре ли си? Хайде!
Мърдай! Ставай!
Хайде, още няколко крачки.
Лекарят каза, че е полезно да ходиш.
Това не е същата стая. - Да, мамо.
Това е къщата на Пери Клайн. За това ти изглежда различно.
Не харесвам Пери Клайн. - Знам, мамо.
След като умра, искам тялото ми да бъде унищожено с електричество.
Ще запомниш ли, Розана? - Да, мамо.
Не харесвам Пери Клайн.
Знам, мамо.
Чичо Рандъл? Чичо Рандъл, пристигнахме.
Какво, по дяволите, правиш тук?
Франк Филипс ме помоли да те отведа до дома на Пери Клайн.
Отвращаваш ме.
Как е майка ти, Розана?
Тя... не е много добре.
Все още не е на себе си.
Чух, че и ти си болна.
Бяхме приятелки, Нанси.
Защо ми причини това?
Сама си го причини, като започна това с Джонси.
Бракът ми с него само ти спести по-голяма болка.
Обичаше ли го?
Никога не съм.
Мразя го. Както всички проклети Хатфийлд.
Връзката ми с Джонси не беше насочена срещу теб.
Беше просто старо отмъщение.
Още като малка се заклех да убия Хатфийлд.
Отмъщението е единственото, което ми остана.
Добри новини, съдия.
Върховният съд е постановил, според мен погрешно,
че арестът на семейството ви, без одобрението на Западна Вирджиния,
е незаконен. - Свободни ли сме?
Чухте ли? Свободни сме!
Селкърк, усмивката на адвоката не вещае нищо добро.
Съдът също така постанови, този път правилно,
че след като вече сте в Кентъки, да ви арестува отново, законно,
за да ви изпрати на съдебен процес.
Г-н Филипс? - Господа, арестувани сте.
Аз съм дъщеря ти Розана.
Аз съм зад теб. Аз съм до теб.
Виждаш ли ме, татко?
Чуваш ли гласа ми?
Чувам те.
Децата ти са мъртви,
внучката ти е мъртва, жена ти луда.
Всеки друг би прегърнал единствената си жива дъщеря.
Когато бях малко момиче, ти веднъж ми каза, че съм любимката ти.
Живеех за това.
Дори трошица от одобрението ти
ме караше да вярвам, че мога всичко.
Защото въпреки проповедите и молитвите ти,
в нашия дом ти беше Бог.
Остави на мен.
Много си бледа днес. Добре ли си?
Да. Благодаря, че попита.
Розана.
Знаеш ли... предложението ми от преди година...
Все още е в сила.
О, Пери.
Не искай това от мен. Изхабена съм.
Не говори така.
Искам те.
Искам само да те направя щастлива. - Да.
Да се грижа за теб. - Ще отнеса посудата.
Винаги съм те обичал.
Розана. Розана!
Рандъл! Док!
Розана, тя... не мърда! Просто падна!
Не разбирам! - Рандъл, ела тук!
Розана, чуваш ли ме? - Боже Господи!
Тя кърви! Какво й има?
Ето, ето, майко.
Всичко ще е наред.
Док Ръдърфорд казва, че в болницата в Лексингтън ще ти помогнат.
Трябва да си отвориш сърцето.
Само когато най-чистата част от теб страда, може да намериш изцеление.
Иначе нищо няма да остане от теб.
Днес говори много, нали Рандъл?
Да, но думите й нямат смисъл.
По-добре това, отколкото да мърмори и плаче.
Не ме отпращаш толкова далеч да се лекувам.
Отпращаш ме, за да отидете с Пери Клайн в ада.
Наистина ли е убийство първа степен?
Алфеър МакКой, която уби.
Някой карал ли те е да казваш това? - Ти ми каза да кажа никой.
Значи никой не те е карал да казваш каквото и да е?
Само че съм я убил при утежняващи вината обстоятелства.
Моля съда за извинение.
Клиентът ми е слабоумен глупак.
По рождение.
Той признава вината си и се оставя на милостта на съда.
Уол Хатфийлд. Доживотен затвор.
Селкърк МакКой. Доживотен затвор.
Алекс Месър. Доживотен затвор.
Котън Топ Елисън Маунтс. Смърт чрез обесване.
Така е по-добре. Защото Анс Дявола, Кап и останалите
ще дойдат за мен през нощта, въоръжени и ужасяващи,
яздещи черни коне с блестящи копита, които не умират.
Няма да позволят да ме обесят.
Ще го пусна. Дай ми ключа.
Ще го пусна.
Решиха да обесят единственият Хатфийлд, който не го заслужаваше.
Лош късмет е да обесиш... Лош късмет е да обесиш слабоумен.
Това са бабини деветини, Рандъл. - Къде е моето правосъдие?
Къде е? - По-добре си върви и изтрезней малко.
Вие...
ще продължите да живеете,
Докато синовете ми, дъщеря ми, ще гният в гроба.
Най-добре ще е да пусна и вас. Дай ми проклетите ключове.
Разкарай го от тук.
Имало ли е момент, в който можеше да спрем цялото това безумие?
Сигурно имаш над какво да размишляваш. Все още има какво да губиш.
Какво искаш, Рандъл?
Какво искаш от този живот?
Просто да го изживея.
С теб никога не сме се разбирали.
Кога ще дойде краят на това?
Докато не остане нито една капка кръв за проливане.
Не става, Рандъл.
Вече опитахме това.
Мисля да отидем посред нощ, когато мъглата е най-гъста.
С пет човека, нападащи от север,
ще причиним безредици в Пайквил, каквито не са виждали.
С останалите ще нахлуем в затвора...
Никой, в никакъв затвор няма да нахлува.
Какво?
Чичо Уол, твоят брат, ще прекара живота си...
Във всеки случай, Уол няма да дойде.
Той се бори с жалби, надявайки се всичко да се реши законно.
Ами Котън Топ?
Казал е на всички проклети вестникари в страната, че ще дойдем за него.
Когато обесят Котън, това ще утоли кръвожадността на МакКой.
Когато го обесят?
Котън ще е изкупителната жертва?
Все някой трябва да отстъпи, за да спре това.
Рандъл няма да го направи, така че ще го направя аз.
Ти направи достатъчно, татко.
Този път остави на мен. - Не искам да се замесваш.
Ти изобщо слушаш ли ме?
Кеп, един ден... един ден ще имаш деца
и те не бива да имат нищо общо с тази мръсотия.
А техните деца...
По дяволите, те дори не бива да знаят за това.
Време е да продължиш нататък, синко.
По дяволите.
Добре ли си, Леваси?
Липсва ми Джонси.
Липсва ми нашият син.
Понякога се чудя, как щяха да се развият нещата,
ако му бяхме позволили да се ожени за първата.
Розана беше МакКой.
Направихме това, което смятахме за правилно.
Дай да видя. Дай!
Да се махаме!
Надявам се, че това няма да доведе до нова война.
Кажи ми отново, кое е толкова важно, че трябваше да облека момичетата
и да ги домъкнем чак тук, където едва ли ще могат да видят нещо?
Това е история.
Прословутите Хатфийлд и МакКой. - Прословути с какво?
С избиването помежду си.
Ела тук.
Да се съберем тук.
Повечето от вас поставят капани.
Понякога се случва, попадналата в него лисица,
да жертва крака си, за да избяга.
За това, в този труден за нас ден,
ние трябва или да жертваме крака си, или да умрем в капана.
Написах писмо, което ще изпратя до всички вестници.
Но искам първо вие да го чуете.
Аз не...
Не искам да продължавам с тази стара вражда.
Предполагам, че на всички им е омръзнало
да чуват имената Хатфийлд и МакКой,
от техните сблъсъци в мирно време.
Духът на войната ме напусна
и искрено се радвам на надеждата за мир.
Прекарах живота си във война
и загубих много скъпи хора и имущество
в тази изпълнена с ненавист борба.
Хатфийлд ме накараха да го направя.
Излъгаха ме, че ме обичат.
Подобно на Адам,
извършихме грехопадение.
Но аз смятам да почивам в мир и покой.
Благодаря, мадам.
Шерифе, казвам се Александър.
Ваш голям почитател. - Александър?
Благодаря ти, синко.
Автограф от Франк Лошия.
Поздравления, Франк. Прочетох я.
Аз също приемам поздравления.
Запознай се с г-ца Каролайн Роус, от Лексингтън.
Това е годеницата ми. Притежават половината окръг
много прекрасни състезателни коне.
Харесваш ги младички, нали Клайн?
Развратна змия такава.
Той е един пияница и написаното на тази евтина хартия е само лъжи.
Кучи син!
Шефе, спокойно! - Разкарай се от тук!
Шефе?
Аз не бих го улучила.
Франк Лошия можеше да убива Хатфийлд, както никой друг!
Идвам след теб, Анс Дяволе!
Чуваш ли?
Идвам след теб в ада!
Кръщавам те, в името на Отца, Сина
и Светия Дух.
Амин.
Хатфийлд и МакКой станаха, против волята си,
нарицателно в американския език.
Тази епична вражда, разкъсваща семействата им, ги свързва завинаги.
Днес е невъзможно да изречеш едното име, без да споменеш и другото.
През 2003, 138 години след тези събития,
беше подписан символичен мир от 60 потомъка на двете фамилии.
Окончателното примирие между Хатфийлд и МакКой.
Сали МакКой умира в психиатрия.
Рандъл МакКой беше погребан до нея.
Уол Хатфийлд не доживява до обжалването...
Умира в затвора, няколко месеца след присъдата.
Джонси Хатфийлд се върна от Орегон и беше осъден на доживотен затвор.
След като спаси началника на затвора от нападение с нож, беше помилван.
Жени се още четири пъти.
Кеп Хатфийлд стана адвокат, а след това помощник - шериф.
Илай Хатфийлд напусна Мът Крийк, за да издигне семейството си.
Синът му, Хенри Д. Хатфийлд, стана губернатор
на Западна Вирджиния и щатски сенатор.
Пери Клайн умира две години след процеса.
Нанси МакКой умира няколко години след Франк Лошия и е погребана до него.
Анс умира тихо в съня си.
Над 5000 човека присъствали на погребението му.
Над общия гроб с жена му, е издигната статуя, направена в Италия.
Превод:nemesis