Размърдайте се! Оставете всичко.
Дръжте си главите ниско.
Отстъпваме! - Трябва да стигнем до върха на хълма.
Прикривайте тила! - Хайде, по-бързо!
Не спирайте!
Настъпват!
Ще отрежа проклетите копчета, Рандъл. С тях съм като мишена.
Затова пък вечер пазят топло. Как така не си си изгубил гащите от страх?
Природата сее погрижила.
Насам!
Прикрийте се и презаредете!
Ще изгубиш ръката си. - Сам ще я дам. Стига да оцелея.
Идват! - Не стреляйте!
Не стреляйте!
Кавалерията на янките идва. Цял полк.
Кавалерията на янките идва!
Е, това е, Анс.
Време е да се помолим.
Досега не съм го правил, Рандъл.
Съмнявам се, че Бог ще ме чуе сега.
От ляво!
Няма да издържим. Изведи момчетата назад.
Кажи им да ми оставят револверите си. - Войници, ставайте! Движение!
Тръгваме! Тези, които имат револвери, да ги сложат в тази торба.
Тръгвай.
Бягам по-бързо от теб.
Анс.
Ще се моля за теб.
Тръгваме!
Накарай я да спре.
Спри тази болка.
Нека да си отиде.
Ето така.
И аз бих хапнал от тези сухари и боб.
Връщам ви револверите.
Колко янки уби, Анс? - Как се измъкнахте, капитане?
Анс.
Какво правиш?
Няма да гледам, как спасените момчета, умират заради изгубена кауза.
Изгубена? Ти самият не вярваш в това.
Вярвам.
Какво според теб ще стане, ако всеки войник започне да решава
кога една война е изгубена? - Ще станат по-кратки.
Няма по-добра причина, Рандъл, от безсмислената смърт на добри хора.
От сега нататък ще се бия само за дома си.
Ние сме твоят дом. Не можеш да постъпваш, както ти се иска.
Това е дезертьорство. - Аз го наричам другояче.
Мисля, че дезертирах, когато изоставих семейството си
и се записах в армията.
Бъди разумен и ела с мен. - Ти положи клетва, Анс.
Заклехме се "смърт пред безчестие". Това важи все още.
Ами ако ми заповядат да те застрелям?
Ако се стигне до там, стреляй точно.
Това е грешка, няма да ти позволя.
Пази се, Рандъл.
Благодаря ти за днес.
Господи, как мразя дезертьорите.
По-добре купи на кучето си нещо за пиене, Джим. Малко от това.
Малко и от това.
Ухае хубаво, нали?
Скапан пес.
Този мундир от мъртъв янки ли го взе?
Не.
Намерил си го в някоя плевня ли?
Не, не съм
А откъде го взе?
Носех го по време на бунта.
Моят племенник,
Анс Дявола Хатфийлд,
с гордост служи в Конфедеративните американски щати.
Както и брат ти Рандъл.
А ти се осмеляваш да идваш тук, облечен в този проклет син мундир,
кучи син такъв.
В този край, много се сражаваха и умряха за Съюза.
Що се отнася до мен, войната е минало, но нямам други дрехи.
Като че ли тук стана доста топло,
и ще го сваля.
Пиши го на сметката ми.
Трябваше да хвърлиш този дяволски мундир на пода
и да се изпикаеш върху него.
Прибирам се у дома.
Не ми харесва как смърди тук.
Даже пиенето си не може да плати. Що за мъж си ти?
Такъв, който ако го последваш, ще бъде готов за теб, Джим Ванс.
За разлика от приятелите ти, аз не се боя от мъже,
които използват кучетата си за курви.
Остави го, чичо Джим.
Вие, янките, знаете ли какво се полага за кражба?
Моля ви, сър. Много сме гладни.
Моля ви. Ние просто...
Не искам да слушам. Вървете. Знам какво да правя с вас.
Без разговори!
Боже Господи! - Къде ги водиш, чичо Джим?
Анс Хатфийлд, ти се върна! Спрете, копелета!
Виждам, че дължиш домашния фронт.
Никой не може да се промъкне покрай Джим. Хванах ги да крадат царевица.
Искаше да те убие, племеннико. - Никога, просто бях гладен.
Видях убийството в мислите му. - Моля ви, не му давайте да ме убие.
Върви си по пътя, янки Бил.
Напред. И по-бързо.
А аз си мислех, че ще го пуснеш. - Той също.
След като му пръсна мозъка, не ми остави друг избор.
Не искаш да оставяш свидетели.
Да умреш без страх. Ето така, трябва да умре човек.
Срамна работа.
Този боклук янки трябваше да се помъчи.
Щом ги мразиш толкова, защо не се записа в армията?
Да се биеш по чужди правила е първа стъпка към поражението,
а поражението не е за мен.
Вече се върнах и все още съм глава на семейството.
Няма да ти бъда проблем. - Добре.
Значи ще ме разбереш, когато ти кажа да махнеш телата от пътя,
така че никой да не ги намери.
Всичко ще бъде като преди.
Виж ти, мистър Вой се върна. Усмихва се.
Аз също се радвам, че се върна...
заедно с праведните ти постъпки.
Разкарай телата от пътя.
Какво си мислиш, че правиш?
Едва се завърнал и вече се набърка в пиянска свада, мързелив глупак.
Ще се покрия за известно време, докато това с Джим Ванс не утихне.
Ще се напиеш до смърт.
Не отивам да умра. Заминавам, за да оцелея.
Не може така. Върна се от армията,
заплоди ме, сякаш съм овца, и отново изчезваш.
Трябва да поемеш задълженията си на съпруг и баща.
Деца, грижете се за мама, докато ме няма.
Леваси. - Андерсън?
Войната свърши.
Няма ли да заминеш отново? - Дадох достатъчно.
Върнах се завинаги, скъпа. - Господи, ти си жив.
Как е малкото ни момче? - Като ангелче, но сега спи.
Господи, нека да те погледам.
Знаеш ли, миналата година изкарахме 50 бушела царевица,
така че не сме гладували.
Тази година също чакаме добра реколта и няма защо да се тревожиш...
Ще говорим за това сутринта.
Това Марта Маккой ли е?
Илай.
Мис Маккой.
Предполагам, че сте чули за моя Хармън.
Преди месец отиде в планината и пие.
Каза, че ако се върне, ще си навлече гнева на Джим Ванс
и няма да може да го спре, когато дойде да го убие.
Госпожо, вашият съпруг - янки, е предател не само в очите на чичо ми.
Мнозина не могат да простят предателството на Хармън и може би...
и може би искат смъртта му. Дори вашите роднини.
Но вашият чичо е единственият, когото моя Хармън обвини
в неестествена връзка с кучето му.
Не е бивало да казва това.
Мисля, че постъпва правилно, като се крие.
Няма да оцелея като вдовица.
Чичо ми има навика да слуша само себе си.
На като го видя, ще направя всичко по силите си.
Нанси, седни.
Чувам те!
Няма да ме хванеш, кучи син.
"Скъпи Рандъл,
сполетя ни нещастие.
Убиха брат ти Хармън.
Хората казват, че били Хатфийлд.
Едва свързваме двата края.
Ако още си жив, скъпи съпруже,
моля те върни се по-скоро у дома.
Твоя любяща съпруга, Сали".
Край! Войната свърши!
Генерал Лий капитулира. - Слава на Бога!
Благодарим ти, Исусе.
Проклет да бъде.
За някои не е приключила.
Войната е лайняна работа.
Нямам намерение да губя мира.
Кой си ти?
Обърни се.
Рандъл?
Сали, аз съм.
Остарял си.
Янките се постараха.
В затвора се отнасяха към нас по-зле, отколкото към животните.
Не исках да се отчайвам, но вече бях изгубила надежда.
Като за начало ще изсечем моите 10 акра тук,
ще минем през върха на хълма и ще продължим от другата страна.
След това?
Ще вземем събраните пари и ще купим още 20 акра.
А след това? - Ще купим още 40.
Все едно да си изтриеш задника с колело от каруца.
Краят му не се вижда, нали?
Г-н Хатфийлд.
Аз съм братовчед на Рандъл МакКой, адвокат.
Казвам се Пери Клайн.
Практикувал съм във фирмата на Итън МакКибин, в Луисвил.
От миналия октомври работя самостоятелно.
Трябва да ви се извиня за неприятностите,
които ще ви донесе това дело. - Карайте направо, мистър Клайн.
Знам, че сте сигурен, че сте собственик на тази гора
и че имате право да я сечете.
Но, в действителност, в очите на закона, това не е така.
Откъде, гръм да го удари, взехте това?
Баща ми е купил този участък от Бъки, през 1859 година.
У дома имам документи. - Вярвам ви, г-н Хатфийлд.
Но той е продал на братовчед ми Ръдърфорд,
чиито интереси представлявам,
всички права върху гората още на 22 юни 1858 г.
Подписано в присъствието на свидетели.
Бъки беше приятел на семейството ми.
Щеше да ни каже, че продава само земята, без гората.
Г-н Хатфийлд, принуждавате ме да ви дам под съд.
Трябва да платите за нанесените щети
и за добития дървен материал до днешна дата.
Ще изгубите. - Това заплаха ли е?
Мисля, че за вас е по-безопасно да ме осъдите.
Ако не го чуят от съдията,
роднините ми биха решили, че се опитвате да ме измамите.
Информирах ви за моите права.
Да видим какво ще каже законът.
Приятен ден.
Готова съм да изпълня съпружеските си задължения като жена,
но моля те, не хвърляй семето си в мен.
Няма да преживея още едно раждане.
Уви, спасителят ми кърви.
Господарят ми загина.
Заложи той,
главата си свещена
за червей, като мен.
На кръста, на кръста
за първи път видях светлина
и падна от сърцето ми тежестта.
Тогава вярата
ми отвори очите
и сега съм щастлив
всеки ден.
Но уви, спасителят ми кърви,
а господарят ми загина.
Рандъл!
Стига сте се били.
Сали.
Сали, ела да си поговорим. Хайде, Джонси.
Изненадващо е да те срещна в Божия храм.
Леваси ме домъкна.
Радвам се да те видя, Рандъл.
Аз... боях се, че си мъртъв.
Понякога ми се струваше, че съм.
Всички от отряда ни са мъртви, освен мен.
Мъжете ни са у дома, Сали. - Твоят.
Моят наполовина се завърна.
Искам да участвам в конкурса, в изборния ден
и искам да чуя мнението ти.
Опитай. - Сладко от бъз?
Няма по-хубаво от това.
Това, което се случи с теб в затвора, а и всичко останало, е ужасно.
Ако мога да направя нещо за теб...
Искаш да успокоиш съвестта си за дезертьорството ли?
Или заради убийството на брат ми?
Чичо ти Джим го направи.
Ако беше тук, щях да му го кажа в очите.
Той се кълне, че няма нищо общо със смъртта на Хармън.
И ти му вярваш?
Нямам основания за противното, Рандъл.
Чичо Джим... Закле се в Бог.
От кога Хатфийлд отговарят пред Бог?
Опитай това. Бих искала да знам...
Благодаря.
Не разб...
Добро утро. - Искам да ви покажа нещо, г-н Клайн.
Съдът се събира.
Да, но трябва да знаете, какво да очаквате.
Елисън, Илай, покажете на адвокат Клайн нашето доказателство.
Помните онзи Хемиш, свидетел на продажбата през 59 - а.
Но по някакъв странен начин, той умрял
и организирал собственото си погребение през 57 - а.
Спомнихте ли си?
Станах жертва на измама. Само не разбирам как...
Може би трябва да ви заведем при шерифа.
Той ще проследи негодника, който ви е продал този договор.
Очевидно това променя нещата, г-н Хатфийлд.
Отказвам се. Отказвам се от всички претенции към гората ви.
Моля за извинение, че така прибързано предявих несъстоятелни претенции.
Полага ви се компенсация. Ще ви я дам. Имам 22 долара.
Задръжте си парите.
Много сте любезен, г-н Хатфийлд.
Млад адвокат, в началото на кариерата си,
измамен с фалшиви документи. Не изглежда добре.
Никак не изглежда добре.
Хората ще започнат да си мислят, че имате пръст в тази афера,
но след това сте оплескали нещата.
Какво искате, г-н Хатфийлд?
Искахте да вземете всичко, което притежавам.
За това аз съм в правото си да взема всичко, което имате.
Поне това, което сте наследили от баща си.
Това са 5000 акра.
Нямам нужда от земята.
Само гората.
Мисля, че можем да се разберем без съд нали?
Не я намерихме, тате. - Много лошо.
Продължавайте да търсите. - Това е само едно малко прасе.
Сигурно някоя пума го е разкъсала.
Това прасе, угоено, ще ни помогне да преживеем зимата.
Разбираш ли това, момче?
Нещастието преследва и двама ни.
Съжалявам, че загуби земята си, братовчеде.
Но не можем да позволим, пътищата ни да бъдат отклонени
от предателството на хората.
Уповавай се на Бога и прави добро,
и той ще ти даде това, което сърцето ти желае.
Готово, татко. Харесва ли ти?
Добра работа, Розана.
Вземи. Отдавна исках да ти го дам.
Златно копче? - От войната.
За мен? - Защото си ми любимка.
Може би си прав, Рандъл. Но аз няма да сваля гарда.
Войната променя хората.
В мирно време могат да се превърнат в коварни змии.
Предполагам, че Хатфийлд ще продължи да те мачка
демонстрирайки щедрост и приятелство.
Тогава ще разбереш, че съм прав.
Надявах се да те намеря тук, Рандъл.
Почти като едно време, нали?
Какво те води в града?
Работа. Току-що се разбрахме с Джинкс Клаберат.
Ще ми даде под аренда хубава земя, а аз ще я обработвам с момчетата ми.
Можем да изкараме добра реколта тютюн.
Дойде да се хвалиш, как ограби братовчед ми Пери Клайн ли?
Никой не е дошъл да се хвали, Рандъл. Просто...
Опитвам се да се държа приятелски.
Не знам какво си чул, но не съм откраднал нищо от роднините ти.
Пери Клайн ми даде гората си, когато разбрах, че се опитва да ме измами.
Трябваше да му откъсна главата за това, но...
Мислиш, че нечестно съм взел... Ето, вземи.
Вземи ги с чиста съвест.
Тежи ли ти, капитан Хатфийлд, че докато спекулираше
други останаха верни на себе си и пострадаха за това?
Никой не може да поставя под съмнение това, което съм дал за каузата, Рандъл.
Особено ти.
Още едно.
Казват, че щели да прокарат железница от тук.
Тогава ще можем да продаваме дървесина в цялата страна.
Не и на север, надявам се. - Войната отдавна свърши, Джим.
Вече няма Север, няма Юг.
Има хора, които имат пари, и хора, които нямат пари.
Предпочитам да правя бизнес с такива, които ги имат.
Винаги съм знаел, че ще забогатее.
Това е твоето момче, Уилям! Падна дърво.
Треска се заби в окото му!
Не виждам!
Еди, не мога да виждам!
Защо не виждам? - Знам, че те боли, синко.
Гордея се с начина, по който се държиш.
Дайте ми вода.
Джонси, защо не виждам? - Сега ще те заведем при доктора.
Няма да умреш, но няма да те лъжа.
Раната е сериозна.
Привет, съседе!
Рандъл.
Мис Сали. - Как си, Флойд?
Прекрасен ден, нали? - Да, така е.
Как е реколтата тази година? - Прилична.
По-хубава от последната. И по-зле от следващата.
Прасетата ти изглеждат добре угоени. - Гадни твари.
Децата с кучетата се опитаха да ги пасат, но тия двете избягаха.
Кажи ми, Флойд, от кога имаш този петнист нерез?
От миналогодишното прасило. - Знам от кое прасило е.
Това на ухото му е моето клеймо. - Не, грешиш, Рандъл.
Бележа прасетата си така, затова не се бъркам.
Ами, знаеш, прасетата обичат да бягат.
Мисля, че няколко от моите висят в бараката ти.
Не.
Още колко прасета си взел от мен?
Колко прасета си взел от семейството ми, за да си натъпчеш търбуха?
Задръж, Рандъл. Това е сериозно обвинение.
Ставаш заядлив.
Аз ли? На това заяждане ли му викаш?
Ти си един проклет крадец на прасета, Флойд Хатфийлд.
Всички Хатфийлд сте една порода.
Нахрани ли се, Пери?
Благодаря.
Всичко е много вкусно, лельо Сали. Много вкусно.
Розана, помогни ми да разчистим масата.
Алфеър, наглеждай бебето.
Тази работа, относно Флойд Хатфийлд и кражбата на добитъка ти...
Отрече и ме излъга в очите.
Ще го дадем под съд.
Законът е като мускул.
Колкото повече го натоварваш, толкова по-силен става.
Ако не го натоварваш, ще стане хилав и твърде слаб, за да те защити.
Чудесна реч, Пери. Имаш талант.
Флойд е от другата страна на реката.
А там съдия е Хатфийлд.
Мога да събера съдебно жури.
Шест МакКой, шест Хатфийлд.
Това няма да бъде възмездие за убийството на бедния ти брат.
Но все ще е някаква справедливост, като спечелим делото.
Струва ми се глупаво. - Защо, мадам?
Да отидеш на съд, заради някакви си прасета.
Ще ни се присмиват, като на селския идиот.
Сали...
Уверен съм, че Бог ще накаже всички за греховете им.
Да, но знаеш, че понякога Бог очаква ние да станем проводници на волята му.
Ти какво мислиш, Джим?
Че трябва да го съдим.
Как е окото?
Побеля цялото.
Дай да видя. - Не, Джим.
Хайде, дай да видя. Дай да видя.
Обръщай се!
Какво правя тук? - Подкрепяш семейството си.
Заради едни прасета?
Анс. - Махни го!
Ще те наричам капитан. Накратко - кеп.
Като баща ти.
Това показва колко си важен, малкия. Хубаво име, кеп?
Да, харесва ми.
Здравей, чичо Уол.
Съдът се открива.
Благодаря на съдебните заседатели, че дойдоха днес, да изпълнят дълга си.
Знам, че мнозина от вас имат да прибират реколта и да пасат животните.
Затова няма да ви задържам повече, от необходимото.
Съдия Хатфийлд, господа заседатели.
Законът е като мускул. Колкото повече го натоварваш, толкова по-силен става.
Г-н Клайн.
Колкото по-малко се отвличате, толкова по-бързо ще приключи делото.
Така ти се пада, празнодумецо! - Сядай!
Ще призовете ли свидетели? - Г-н Рандъл МакКой и жена му Сали,
са видели клеймото на Маккой на ухото на спорното прасе.
Не мисля, че те трябваше да станат от местата си и да кажат това.
Казано накратко, Маккой твърдят, че прасето е тяхно и има клеймо,
а Флойд твърди, че не е вярно. Така ли?
Да. - Доведохте ли прасето в съда?
Не. - Защо?
Ами...
Заклахме го.
И така, Флойд.
Имаш ли свидетели, които са видели прасето, преди да го заколиш,
които да потвърдят, че е твоето? - Не знаех, че ще ми трябват.
Ако ми дадете няколко часа, ще доведа някого.
Аз го видях. Видях спорното прасе.
Видях, как Флойд сложи знака си на ухото му.
Трябва ли да се закълна на Библията?
Съветвам те да не го правиш.
Спомням си, че имаше черни петна по хълбоците.
Ръката на Флойд се подхлъзна. Едва не си отряза палеца.
А и защо ще се хвали с прасето, ако го е откраднал?
В това няма смисъл. - Достатъчно, Бил. Сигурен съм,
че ще се отнесете към показанията на Бил Стейтън
с цялата сериозност, която заслужава. - Ваша чест, не съм приключил!
Сядай!
Господа съдебни заседатели,
кой смята, че прасето принадлежи на Флойд Хатфийлд?
А кой смята, че то принадлежи на Рандъл Маккой?
Селкирк МакКой, не може да се въздържаш от гласуване.
Той гласува за чичо Рандъл. - Парис, това трябва той да го каже.
Искам да постъпя правилно.
Вижте, аз съм от семейство МакКой,
но истината е, че дълбоко в душата си, аз вярвам, че това прасе е
от стопанството на Флойд Хатфийлд.
Не опозорявай името МакКой. - Бил Стейтън каза под клетва,
че е видял как Флойд слага клеймото. - Ти, лъжливо изчадие адово,
гласуваш, както нареди жена ти Хатфийлд.
Рандъл, това е... Не я намесвай.
Ще получиш апоплектичен удар. Само заради едно прасе.
Става въпрос за чест,
измама, кражба и убийство.
Това няма отношение към процеса. - Това е дело за греха, Анс Дявола!
За християнската добродетел и нечестивото зло.
МакКой!
Искът се отхвърля. Измитайте се всички вън!
Кълна се в Бог, че ще застрелям всеки,
който продължи да показва неуважение към моя съд.
Пък бил той МакКой или Хатфийлд.
Мисля, че друго не можеше да се очаква от съдия Хатфийлд.
Още една дума МакКой и ще те затворя за обида на съда.
Съветвам те да си пазиш надменния задник, преподобни МакКой.
Ето ти моята проповед за днес - "кръв за кръв."
Не искаш да направиш този ход, Котън.
Виж баща си, мълчи, защото иска да те победи.
Благодаря ти, чичо Уол. - Да, благодаря, чичо Уол.
Както и да е, исках да ти кажа, че присъствието ти днес не помогна, Анс.
Всичко беше под контрол.
И какво по дяволите направи?
Един нищожен спор едва не се превърна в смъртоносна битка.
Може би, но няма да позволя на Рандъл МакКой
да продължава да ни клевети.
По-добре малка клевета, отколкото ширеща се несправедливост.
Не мислиш ли?
Видя ли изражението на Рандъл,
когато се заклех, че прасето имаше петна на хълбоците си?
Колкото повече пиеш, толкова по-силно говориш.
Ако МакКой дойдат за мен,
ще ги натръшкам като дърветата на Пери Клайн.
Майната им, ще ги скопя.
Искаш ли да го повториш?
С удоволствие ще взема тази арканзаска клечка за зъби
и ще я забия в смрадливия ти задник.
Казах, че ако МакКой дойдат за мен, ще им откъсна топките.
Подозирам, че си достатъчно глупав, за да опиташ.
Навън ли ме викаш? - Тук не е мястото.
Имаш голяма уста, Бил Стейтън.
По-добре да останем тук.
Ако МакКой дойдат и се опитат да ми навредят, ще ги изтрепя!
Какво, да не се уплаши?
Забавно е, нали Скунки? - Весело ли ти е? Доволен ли си сега?
Истински смелчага. Няма да пия с теб.
Здрасти, Анс. Показах им.
Ако видиш спящо куче, ще почнеш ли да го дърпаш за опашката?
Не, сър. - Не, сър.
Ако е будно, ще го ритнеш ли?
Не, ще го оставиш, надявайки се, че пак ще заспи. Схвана ли?
Да, но тия шибани МакКой...
Разбрахме ли се? - Да, сър.
Не пия и не пуша, но ще омая момичето ти.
Ще омая момичето ти и ще й кажа, че не пуша.
ще омая момичето ти, ще омая момичето ти.
Здрасти, Бил.
Искал си да ни скопиш ли?
Вас двамата ли? - Е, тук сме, Бил.
Още ли искаш да ни натръшкаш и откъснеш топките?
Давай.
Да го скопим ли?
Мамка му. Ставай.
Това е Дявола Анс. - Сам?
Не ти ли стига?
Кучи синове.
Не ни убивайте.
Кеп. - Да, татко.
Вземи им оръжията.
Ще отведем тези негодници на другия бряг на реката.
Хубав ден да увесиш някого, нали, Рандъл?
Джим Ванс.
Не си чак такъв здравеняк. Ако погледне човек отблизо.
Кой, по дяволите, си ти? - Толберт МакКой, синът на Рандъл.
Винаги съм искал да срещна човека, който уби чичо ми,
и да му кажа, че дните му са преброени.
Не и от такива като теб, сополив чекиджия, приличащ на лайно.
Изчезвай от очите ми, докато не съм ти прекършил пилешкия ти врат.
Толберт.
Тук сме по друга работа.
Разкарай се!
Защо племенниците ми са заключени, заедно с този, забравен от Бога, труп?
Постъпките ти определят живота ти и трябва да помислиш два пъти,
преди отново да се появиш тук.
С цялото ми уважение, г-н съдия, искам да определите разумна гаранция.
Отказвам. Тези момчета са обвинени в углавно престъпление.
И аз няма да ги оставя да се измъкнат.
Можеш ли да ми дадеш причина, да не ги обеся за убийство?
Ти си Хатфийлд и не си безпристрастен.
Аз съм техен адвокат и ще отговарям на въпросите.
Бил Стейтън заплашваше да убие всеки МакКой, изпречил се на пътя му.
Имаме свидетели на това.
Парис и Сам пресекли пътя му и той се опитал да ги убие,
но бил убит от тях при самозащита,
за което, тези две млади момчета, дълбоко съжаляват.
Амин. Много съжаляваме.
Съжаляваме за стореното, но ние се защитавахме.
Бил Стейтън не ни остави друг избор.
Във всеки случай, вие нямате правомощията
да издадете смъртна присъда.
Известно ми е.
Анс, ще кажеш ли нещо, преди да произнеса присъдата?
Бил Стейтън беше добър работник.
Носеше пари и дърва на майка си, докато тя не почина миналата зима.
Пиеше малко.
Парис и Сам знаеха, че заплахите на Бил
бяха празни, като бутилките, изпразнени от него.
Казано просто, искаха да си отмъстят за показанията му в съда.
Направиха му засада и го чакаха.
Това е предумишлено убийство,
което, съгласно закона и на твоя всемогъщ Бог, се наказва с обесване.
Говориш като глупак.
Този долен пияница заплашваше семейството ми с убийство!
По дяволите!
Всички да се отдръпнат, седнат и млъкнат!
Всички знаем, Парис и Сам са убили Бил Стейтън.
Само обстоятелствата будят въпроси.
Много жалко, че никой не им е обяснил, че да стреляш по пияници на пътя,
е неправилно и не си струва нито бесилката, нито проклетия куршум.
Още по-жалко е, че никой не е предупредил работника си
за пиянските заплахи и проклятия,
които са вбесили двама глупака, решени на убийство,
което е можело дяволски лесно да се предотврати.
Признавам ви и двамата за виновни в това гнусно престъпление.
Незабавно ще бъдете отведени до мястото за наказания,
където ще увиснете на въжето, докато не умрете.
Изпълнението на присъдата не може да се спре,
тъй като никой не може да каже било ли е самозащита или не.
Хайде момчета. Махайте се от тук!
Благодаря ви, сър.
Калвин, невинни!
Знаех си, че баща ти ще ни измъкне.
Бог ми е свидетел, няма да допусна моя съд
да стане причина за война между двете фамилии.
Не си струва заради Бил Стейтън, а и майка му, която издържаше,
отдавна е мъртва. Бог да помилва душата й.
Запиши - "подсъдимите са освободени от съдия Уол Хатфийлд".
Благодаря ви, съдия. Взехте правилно и мъдро решение.
Така е.
Бог е безпристрастен и ще ви въздаде за годините,
опустошени от скакалците.
Ти просто не искаше да се цапаш с това дело, нали?
Ако вие двамата не запълните пропастта помежду ви,
ще избухне адски огън и ще погълне и двете семейства.
Благодаря, г-н Клайн, сър.
Какво се хилиш?
По-полека, синко. Не искаш да излети преждевременно.
Ей, глупако. Ще ни взривиш всички, малоумно копеле.
Я ела насам!
Мислиш, че е смешно? Ела насам.
Извини се.
Съжалявам, че си копеле, Котън.
Съжалявам. - Това не е достатъчно.
Съжалявам, че те нарекох така. Повече няма да се повтори.
Нямаше нужда, тате.
Всички ме смятат за малоумен.
Ти не си като тях, Котън.
Бог ти е дал толкова голямо сърце, че не е останало място за ума.
Не е ли така? - Мисля, че да.
Но все пак съм копеле.
Чуй ме, малкия.
Копелетата нямат семейства, които ги обичат. Ти такъв ли си?
Такъв ли си? Не, не си.
Ти си мой син.
Според теб, защо са те нарекли Елисън?
А сега да видим как ще излети.
Кажи им да се отдръпнат.
Всички да се отдръпнат назад!
Казах не. Живея и си изкарвам прехраната тук.
Ако искаш безплатно уиски, иди при Толберт МакКой.
Може и да го направя.
Не се обръщай. Джонси Хатфийлд ни гледа.
Иска ми се гарваните да го нападнат и да му изкълват очите.
Не говори такива ужасни неща, Нанси. - Чичо му Джим Ванс уби моя чичо.
Не знаеш това със сигурност. - Всички така казват.
Не бъди толкова сигурна.
Хубав е. - Син на Анс Дявола.
Никога не съм си мислила, че дяволът изглежда така.
Кеп. - Да?
Робърт, наглеждай тук.
Любимият ми племенник. Какво разточителство.
Здравей, Розана МакКой. Аз съм Джонси Хатфийлд.
Знам кой си.
Това значи ли, че не искаш да говориш с мен?
Защото съм Хатфийлд.
Не виждам нищо лошо в това. - Аз също.
Знаеш ли, не разбирам защо са тия неприятности.
Обзалагам се, че не знаеш, че съм кръстен в чест на един МакКой.
Искаш ли да видиш втората по красота гледка в Западна Вирджиния?
Сигурно трябва да попитам коя е най-красивата?
Ако искаш да отидеш. - И тогава ще кажеш - "това си ти".
Също както казваш на Елоиз Дженкинс и още десетина момичета.
Слушала съм за теб. - Ако слуховете бяха верни,
тогава трябваше да имам рога и опашка.
Имаш интересни ботуши.
Харесват ли ти? - Не съм казала това.
И така, коя е втората най-красива гледка в Западна Вирджиния?
Ще те заведа.
Заклеваш ли се? - Да.
Благодаря ви, г-н Хатфийлд.
Това е много полезна вещ за домакините.
После ще се чудите, как сте могли без него.
Няма да се боите от взрив с нашите патентовани клапани и манометри.
Рандъл, не е ли интересно?
Благодаря за демонстрацията.
Парен стерилизатор. Пести време.
Безполезна вещ.
До сега съм изхранвала семейството си и без стерилизатор.
Хатфийлд може да купи на жена си всяка дрънкулка, която поиска.
Някой ден и аз ще ти купя нещо чудно, като електрическия огън на Едисон.
Не ми трябва нищо такова, съпруже.
Един ден, Сали, ще ти купя стерилизатор, работещ с електричество.
Колко искаш за цигулката? - Моя е.
Долар и половина. - Ще ти дам 50 цента.
Беше на дядо ми. - 75 цента.
Ще ти дам 25 цента и ти ще ми налееш да пия.
Тук правя алкохола.
Не е ли красиво?
Мога да дестилирам... Не знам, може би два литра на ден,
от най-прекрасния царевичен ликьор.
Знам, че не е кой знае какво,
но все пак носи пари.
Всичко направих сам. Взех заем от баща си, за да купя частите.
Ако успея да развия бизнеса,
ще мога да издържам семейството си.
Дори ще мога да си построя къща наблизо за жена ми и децата ни.
И жена ли имаш? - Стига, само ме дразниш.
Едно нещо знам със сигурност, имал си много момичета.
Нищо сериозно.
Виж малоумника.
Така може да се удави, недоносчето.
Да вървим. Лесно е да се присмиваш, когато не си сам.
Къде е сестра ти? - Не знам.
Иди да я намериш. Тръгваме си.
Нека да остане, Рандъл.
Момчетата ще я доведат у дома.
Толберт.
Ще доведеш Розана у дома, разбра ли? - Да, сър.
Колко пъти са те целували?
Бабите не се броят, нали? - Не.
Може би няколко пъти.
Обзалагам се, че нито веднъж не са те целували истински.
Не че се хваля,
но имам репутация на човек, който умее да целува.
Сега вече може да казваш, че си се целувала.
Всемогъщи Боже, вече се стъмни. Трябва да се прибираме.
Розана!
Тръгваме си! - Няма я тук.
Може да е тръгнала с МакКлинток или г-н Клайн.
Трябваше да ни каже. - Баща ни ще ни откъсне главите.
Розана! - Розана, тръгваме!
Тръгваме си, Розана!
Моля те, нека да са още тук. Моля те. - Не!
Не!
Кълна се в честта си, всички са заминали. Дори роднините ти.
Господи! Татко ще ме убие.
Как ще се прибера.
Ще дойдеш с мен.
Аз съм МакКой. Баща ти едва ли ще ме приеме с радост.
Избий си от красивата главичка всичко, което си чувала за Анс Хатфийлд.
Изобщо не е такъв.
Единственото, което поисках от вас, е да доведете сестра си у дома!
Мислехме, че се е прибрала. - Откъде да знаем, че не е?
Викахме я. - Не ни отговори!
Казах "непременно"!
Отивайте да я търсите. Не се връщайте, докато не я откриете!
Само пълен идиот би довел дъщерята на Рандъл МакКой.
И то след полунощ.
Не може да се прибере сама, в тъмното.
Разбирам те, че не искаш да я виждаш тук, но...
Не ме обвинявай за добрината ми.
Ще я кача на фургона и ще я отведа у дома й.
Никъде няма да я водиш.
Само ще влошиш положението,
когато Рандъл МакКой те види посред нощ, с дъщеря си.
Ще ти отнесе тъпата глава и аз няма да го виня.
Какво искаш да направя? - Стой настрана.
Леваси, постели сламеника за гостенката ни.
Сутринта ще я отведеш и забравиш за нея.
Да, сър. - После изхвърли тия контешки ботуши.
Ти си работещ човек.
Хубаво момиче.
Да, но не си струва неприятностите.
Бих искал да видя изражението на Рандъл, когато разбере.
Продължавай да свириш.
Някоя друга мелодия.
Заспивай отново.
А през медения ни месец, ще тръгнем на пътешествие с железницата
през цялата страна, до самия край.
Четох, че в Орегон океанът е невероятно син.
Толкова голям, че бреговете не се виждат.
Плачеш ли?
Защо?
Просто се чудя на кое място съм в списъка ти с любовни победи.
Красавицата ми, любима. Мислиш, че си играя с теб?
Не знам какво да мисля. Беше ми за първи път.
Пазех се за съпруга си. Както повелява Бог.
Не съм си играл, Розана. Смятам да се оженя за теб.
Ако не бях обещал на татко, още сега бих пресякъл реката,
да коленича пред баща ти и да му поискам ръката ти.
Ела тук.
Ще се изправя срещу целия свят, само да те направя моя съпруга.
Не мога да променя миналото си, или роднините, но е истина,
към никого не съм изпитвал това, което изпитвам към теб.
Ето я.
Джонси Хатфийлд я целува. - Кучи син!
Сега върви. Кажи му.
Довиждане. - Довиждане.
Не искам да преминавам моста. - Ще бъда тук, когато се върнеш.
Няма да избягаш, Джонси! - Боже мой! Джонси!
Това са братята ми! Бягай!
Обичам те, Розана.
Спрете!
Спрете! Не го пипайте! Нищо не е направил.
Бъд, трябва да ги спреш. - Ще те отведем при татко.
Нищо не съм направил! - Хвани го!
Мъртъв си!
Дяволите да те вземат, Толберт! Какво си се разпалил?
Ти си този, който изостави Розана.
Всичко, което направих, беше да я подслоня, нахраня
и да я държа далеч от неприятности! - Докосна ли я?
Не, сър.
Тя спа при сестра ми.
Видяхте я, жива и здрава.
Мислите ли, че би ме целунала, ако бях я изнасилил?
Розана ми каза... - Млъквай, Калвин!
Да го убием още сега и да се върнем оттатък реката, преди да са разбрали.
Сестра ви знае. Тя ме обича.
Пробутва ни кравешки лайна. - Не.
Аз също я обичам, по дяволите!
И ще ви го докажа.
Колко лошо си ранен, Джонси?
Ще оживея. Мисля, че куршума излезе.
Да си вървим, Толберт.
Кажи на баща си, че искам да поискам ръката на Розана.
Татко! Намерихме я! Намерихме я!
Розана се върна.
Прекарала си нощта в дома на Хатфийлд? - Спах със сестрата на Джонси, сър.
Г-н Хатфийлд ми позволи.
Джонси... иска да се ожени за мен.
Какво те е прихванало? - Той ме обича, татко.
Иска да помоли за твоето разрешение. Иска да постъпи правилно.
Той докосна ли те, Розана? - Не.
Тогава върви. Прави каквото искаш.
Щом толкова харесваш Хатфийлд, остани завинаги с тях.
Вече не си ми дъщеря.
Трябва да те види Ръдърфорд. - Не, всичко е наред.
Махни си ръцете. - Ще направи същото, като теб.
Татко, баща й не възразява. - Но някой друг има.
Да, тъпият й брат. - Ще спреш ли да се мърдаш?
Искам да се уверя, че Рандъл МакКой е съгласен да даде дъщеря си на теб.
Не точно.
Каза, че му е все едно. - Все едно.
"Все едно" не ми прилича на съгласие. - Каза го пред свидетели.
Преди, или след като те простреляха?
Няма да предизвиквам МакКой, когато става въпрос за дъщеря му.
Татко, моля те...
Ако дадеш съгласието си, той може да промени мнението си.
Дяволите да го вземат, момче! Опитаха се да те убият!
А ти сега искаш да се сродявам с тях?
Знаеш ли какво? Това не е редно!
Искаме да създадем семейство. Вече сме големи…
Не ставай глупав. Едва се познавате.
Мамо... Изгониха Розана.
Няма къде да отиде.
Ти си като главоболие, синко.
Може да остане тук, докато семейството й не я приеме.
Или докато не се вразумите. - Благодаря.
Благодаря, мамо.
Но ще запази името си.
Пази се от змии. Само се шегувам.
Не знаех за това място.
От както се помня, идвам тук.
Толкова е красиво.
Какво правиш?
Боже, ти си луд, Джонси.
Хайде, ела във водата. - Тук?
Пред очите на Бога? - Не Бог забрани нашия брак,
а бащите ни.
Бог знае, че сме женени в сърцата си.
Идвай.
Ще се видим по-късно, нали?
Какво има? - Хатфийлд.
Не е редно.
Вече година, Розана живее в дома на Хатфийлд.
Запрята полата и се превръща в леко момиче.
Стария Хатфийлд сигурно е доволен от петлето си,
което така опозори семейството ни.
Да.
Какво ще желаете? - Франк Филипс.
Работя за Пинкертън, в Луисвил, Кентъки.
Търся Боби Левинджър. - Отдавна не съм го виждал.
Може да си навлечете сериозни неприятности,
лъжейки човек на Пинкертон,
със заповед от заместник - прокурора на САЩ.
Това е федерално престъпление.
Това означава затвор или огромна глоба.
Излъгалият може да загуби бара си
и всичко, за което е превивал гръб.
Когато излезе от затвора вече ще е прекършен.
Жена му ще е избягала с някое паркетно конте.
Виждал съм това.
Картоиграч, плешив.
Боб Левинджър.
Нямате документи къде живеете. Скотовъдец, не плащате данъци.
Два пъти сте предупреждаван писмено и веднъж от федерален служител.
Тук съм да ви връча това.
Това е заповед.
Това не е законно. Земята е на Хатфийлд.
Левинджър са братовчеди на Хатфийлд. Прачичо ми, Анс Дявола, има документи,
че земята е регистрирана в Бюрото за управление на земите.
Глупости. - Това е федерална собственост.
Вие, хората, смятате, че като живеете на земята, то тя е ваша собственост.
Вече казах, че е незаконно. - Кажи го в съда.
Няма да ходя никъде с теб.
Малкият ми брат Ед стои зад гърба ти
и държи армейски револвер.
Все още ли искаш да дойда с теб?
Извадих един.
Други не намерих.
Ако продължа, може да умреш.
Но ако искаш, мога да опитам пак.
Тръгваш след пинкертонеца ли? - Копелето уби наши близки.
Не питах теб, чичо Джим.
Дяволски добре знаеше, че Левинджър ще свършат така.
Ед и Боб винаги са били глупаци.
Да, но бяха нашите глупаци.
Някой може да реши, че може безнаказано да стреля по нас.
Скоро може да започнат да ни устройват засади и да ни гърмят един по един.
Помниш ли, когато бяхме деца,
татко заповяда да убия една лисица, която се навърташе около кокошарника.
Отказва да я убиеш. - А ти ми се подиграваше.
Но ми помогна да я хвана и да я пусна от другата страна на реката.
Повече не се върна.
А татко не разбра.
Искам да кажа, че умен човек, като теб,
може да измисли друг вариант.
Разбрах те, Елисън, но нека ти кажа защо онази лисица не се върна.
След като ти се прибра, аз я застрелях.
Андерсън е добър човек.
Проблемът е в семействата ни.
На всички ни е трудно да приемем това.
Трябва да ти кажа, че дълбоко в себе си не вярвам,
че с Джонси ще бъдете заедно.
В очите на Бога ние сме заедно.
И децата не са виновни, че някой е стъпил накриво.
Не.
Трябва да се върнеш там, където ти е мястото.
Виждам, че не си лош човек,
но цялото това нещо не е правилно.
Молите ме да си отида?
И да не се връщаш.
Тази упорита вражда между баща ти и Андерсън...
Бавно отравя всичко.
Наследих 500 акра, които щях да ти дам в деня на сватбата ти.
Но за нищо на света, моите земи няма да попаднат в ръцете на Хатфийлд.
Не се тревожи, мамо.
Джонси и аз няма да се женим.
Откажи се от този порочен Хатфийлд и баща ти ще ти позволи да се върнеш.
Все още си неговата любимка.
Един ден ще срещнеш подходящото момче. - Мамо, ти...
Вече е късно.
Два месеца не съм имала цикъл.
Не знам какво да правя.
Върнала си се с копелето на Хатфийлд в корема?
Здрасти, мамо. Къде е Розана?
Отиде се при семейството си.
Кога ще върне?
Не мисля, че ще върне.
Така ще е най-добре за всички.
Притежавам 700 акра царевица
и 12 % от местната дъскорезница.
Пресметнато в пари, е около 10 хиляди.
Липсва ми само помощник,
любяща съпруга, с която да споделя всичко това.
Сигурна съм, че всяка една жена би била щастлива да приеме ухажването ви.
Другите не ме интересуват.
Ако се страхуваш от интимната близост, мога да се откажа от нея.
Не мога да се омъжа за теб, Пери. Чакам дете.
От Джонси Хатфийлд.
Лош късмет.
Но ако направим сватбата веднага,
никой няма да заподозре, че детето не е мое.
В противен случай ще тръгнат клюки за положението ти.
Хатфийлд ще ти се присмиват.
Обичам Джонси Хатфийлд.
Лельо Бети?
Вси светии, изплаши ме.
Какво правиш тук, захарче? - Мама каза, че ще ме приемеш.
Няма къде да отида.
Търсим един джентълмен, казва се Франк Филипс.
Каква работа имате с него?
Лошо, Франк Филипс Куция.
Отговарям на името Филипс, не на друго.
На ваше място бих си държал езика. - Твърде сприхав си за сакат.
Бих ти дал урок по добри маниери,
но собственикът на бордея ми взе оръжието,
когато се качих горе с Джени Лу. - Колко досадно.
Предвид твоето състояние, бих искал да видя, как се справяш с него.
Попитай застреляните си роднини, старче.
Г-н Филипс, дойдох да говоря с вас,
а не да устройвам престрелка в този скапан бардак.
Ако ви убия, ще се наложи да обяснявам на жена си какво съм правил тук,
а аз не изгарям от желание да го правя.
Така че по-добре да ви купя питие.
Неразреден бърбън, г-н Хатфийлд.
Но оставете кучето си на улицата.
Може да остане.
Та защо направихте това специално пътуване, за да говорите с мен?
Дойдох да ви дам 100 долара, ако обещаете да се махнете от тук.
Убих вашите хора, а вие ми давате награда?
Не това ми беше първата мисъл.
Дългото ви оставане тук,
ще накара хората да очакват от мен да направя нещо.
Разбирам, че сте си вършили работата, Левинджър винаги са били идиоти,
но не ви трябва да ме провокирате, г-н Филипс. Ще ви убия.
Така че вземете парите и се махайте.
Ще ги взема, но не си мислете, че бягам.
Приключи с Левинджър.
Време е да запълзиш обратно.
Цялата тази история ми дойде до гуша,
особено това с крака ми.
Претенциите ви върху земята и вашите роднини ми струваха работата.
Работа за подлеци.
Потърси си нещо по-прилично.
Не отивай там, Джонси. Пиян си и не си на себе си.
Ще погледна стария МакКой в очите. Ще му кажа...
Ще му кажа направо... - Това е самоубийство.
Пусни ме.
Иска да отиде в Кентъки и да се изправи срещу Рандъл МакКой.
Аз съм Нанси МакКой, братовчедка на Розана.
Трябва да вървя. - Ако го направиш,
ще си помислят, че си намислил нещо.
Тогава ще викам: "няма да ви сторя зло, само искам да обсъдим нещо".
По-безопасно ще е да дойдеш с мен.
А конят ми? - Ще се върнем да го вземем.
Ти си братовчедка на Розана.
Качвай се. Да, така казах.
Знам коя си, защото си приличате.
Братовчедката на Розана, Нанси.
И през деня приличаш на нея.
Ни не толкова, колкото през нощта.
Вчера отидох да посетя леля си Бети Бланкеншип.
Предполагам, че знаеш кой живее там. - Не.
Мисля, че старецът още е ядосан
затова, че опозорихме семейството й.
Особено сега, когато Розана е бременна.
Какво?
Ще ставам баща?
Тъй като носи неговото дете, Розана вярва, че обича Джонси Хатфийлд.
Татко знае ли?
Боя се, че такава новина ще разбие бащиното му сърце.
Жалко, че не можем да оправим нещата, преди той да разбере.
Ако не беше Джонси, Розана можеше да се вразуми
и да приеме предложението за почтен брак.
Да вървим.
Какво правите?
Момчета.
Къде отивате?
Тъкмо вас исках да видя.
Може да ме придружите до къщата на леля ви Бети.
Отивам да спася моето момиче и да я направя почтена жена.
Затваряй си мръсната уста. - Този път няма да се измъкнеш с лъжа.
Не лъжа.
Току-що научих, че Розана носи моето дете.
Така че отивам да я прибера.
Ще видим как ще настръхнат косите на бащите ни.
С теб е свършено, Хатфийлд.
Престани, Толберт.
Защо искаш да убиваш бъдещия си зет? - Защото опетни честта на сестра ми.
Казвам ти, че искам да се оженя за нея.
Калвин?
Рандъл?
Какво правиш? Деца, върнете се обратно.
Какво правиш? Пиян ли си?
Нямаше да ми кажеш, нали?
Трябваше да го науча от Пери Клайн.
Престани. Това е сандъкът с чеиза на Розана.
Знам какво е.
Сигурно се чудиш, защо не те убих веднага.
Защото знаеш, че не е правилно. - Глупости!
На разсъмване ще ти пръсна мозъка,
както правят в армията.
Трябва да знаеш какво те очаква.
Искам през тези часове да мислиш за края си.
Да изпиташ същите мъки, които Хатфийлд причиниха на нас.
Уважавам сестра ти, Толберт.
Знаеш, че е така.
Особено сега, когато носи моето дете.
Нека да намерим свещеник и се оженим. - Късно е!
На разсъмване ще те застрелям
и на всеки час ще ти напомням, че краят ти приближава.
Вместо последна вечеря, може ли да ми изпълните последно желание?
Не, по дяволите!
Какво искаш? - Да видя за последно Розана.
Искам да се сбогувам с нея.
Тогава ще мога да се изправя, когато стреляш в мен.
Кълна се в Бог!
А когато отида на небето, няма да проклинам душата ти
и няма да моля Бог да те изпрати в ада, за това, което стори с мен.
Не, отиваш направо в ада
и няма да молиш Бог за нищо.
Розана го обича.
Ще ни намрази завинаги, ако не се видят.
Не, казах!
Ще получи само чиния яхния. Нищо повече.
От яхнията ми става лошо.
Имаш ли нещо против да се прибера? - Не, разбира се.
Да вървим.
Не трябва да гледаш как го застрелват. - Твърде малък си.
Не съм. Просто не се чувствам добре, ясно ли е?
До после, Бъд.
Ще се видим на оня свят.
Трябва да говоря със сестра си. - Господи, Бъд!
Какво правиш тук?
Г-н Хатфийлд!
Братята ми са заловили Джонси! Ще го убият на разсъмване.
Къде е?
Ако ви кажа, закълнете се, че няма да им сторите зло!
Ако синът ми е жив, няма да им направя нищо.
Къде е той?
В старата колиба на чичо Хармън. - Тръгвай!
Моля ви, г-н Хатфийлд, побързайте! - Ще ти донеса ботушите.
Не искаме да те убиваме, Джонси,
но един честен човек не може да се ожени за сестра ни, докато си жив.
Кой?
Пери Клайн се съгласи да вземе Розана за жена.
Значи да убиеш човек, да вземеш жена му и детето му е честно.
Един час до разсъмване, Хатфийлд.
Превод от руски: NEMESIS