Спрете!
Дано да имате добра причина да влизате на моя територия.
Ако е твоя, значи ти си Сани Кроу.
Търсим Чейтън Литълстоун. Той уби нашата приятелка, тя беше ченге.
Значи сте си загубили времето.
Мамка му. Ти си виновен за това.
Жената, която е убил Чейтън, какво му е направила?
Нищо.
Тогава защо е отнел живота й? - Защото е шибан психопат.
А имаше времена, когато го наричахте дивак.
Да, звучи ми подходящо.
Той е дошъл при теб за помощ и ти си му дал убежище.
Разбирам те, той е от вашите, но в момента го търсят
всички ченгета в радиус 1000 км - дори ти не би приел такова внимание.
Точно затова не му позволих да остане.
Кога тръгна?
Преди няколко дни.
Къде отиде?
Най-вероятно е във „Френския“.
Кварталът не е голям.
Да тръгваме.
Обзалагам се, че лъже. - Няма значение.
Защо? - Той ни изпрати във френския квартал.
Ако ни лъже, ще го предупреди, така пак ще го открием.
АНТЪНИ СТАР
ИВАНА МИЛИЧЕВИЧ
УЛРИХ ТОМСЕН
ФРАНКИ ФЕЙСОН ХУН ЛИЙ
РЪС БЛЕКУЕЛ
МАТ СЕРВИТО ТРИЕСТ КЕЛИ ДЪН
РИАН ШЕЙН ЛИЛИ СИМЪНС
ДЖИНО СИГЪРС АФТЪН УИЛЯМСЪН
ЛЕНГЛИ КЪРКУУД
Музика МЕТОДИК ДАУТ Монтаж ДОН АРЪН
Костюми ПЕЙША ПРУТИ Декори НАТАЛИ УЕЙНМАН
Кинематография КРИСТОФЪР ФАЛУНА
По идея на ДЖ. ТРОПЪР & Д. ШИКЛЪР
БАНШИ III 8. КОЛКОТО МЪДРОСТ МИ ОСТАНА
Сценарий КРИСТОФЪР КЕЛИ
Режисура ГРЕГ ЯЙТАНЕС
Брок, виждаш ли го? - Нищо не виждам, претъпкано е.
Удари копелето! - Момчета, да вдигнем залога.
Да погледаме малко истински бой.
Дами и господа, настъпи моментът на истинския двубой.
В този ъгъл, бог знае откъде,
в категория... на кой му дреме?
Нашия непобедим шампион Убиеца!
На мен ли така ми се струва, или тук смърди на кенеф?
А сега към нас изненадващо се присъединява
любимецът на Ъндърграунд.
Роден отново.
Чейтън!
Худ.
Извинете.
Не те виждам. Къде си?
Худ, къде си?
Довърши го!
Худ, какво правиш, по дяволите?
Полицайката
твоята жена ли беше?
Добре.
Не мърдай, Чейтън! - Шибай се, ченге!
Със следващия ще ти пръсна главата. - Оръжието е забранено тук.
Ние сме полицаи, глупако. Издирваме го за убийство.
Не и тук. Тук той е под моя закрила.
Хубаво. Тогава ще застрелям и теб.
Това ще бъде трудно.
Това не мина по план.
Чейтън, мъжът, с когото се биеш, също ли е свиня?
Да.
Колкото и да ми се иска да дам на феновете смъртта, която желаят,
мисля, че убийството на полицейски служител
ще усложни отношенията ми с местните сили на реда.
Боят приключи.
Приключи, Чейтън!
Пак ще се видим, ченге. - Можеш да се обзаложиш.
Това, което трябва да разберете, господа,
е, че Чейтън е обичана личност тук, в Ъндърграунд.
И само добрата ми воля спира тези посветени фенове
да ви разкъсат парче по парче.
И ми се струва,
че имате около 60 секунди,
преди добрата ми воля да се изчерпи.
Считано от сега.
Хайде, да се махаме, по дяволите.
Планът беше да го наблюдаваме. - Не исках да го изпусна отново.
Току-що се случи точно това. - Сега знае, че сме тук.
Не думай. А ако изчезне от Ню Орлиънс? - Никъде няма да отиде.
Какво има, Бъртън? - Има несъответствие във фабриката.
Какво, липса? - Обратното. Печалбата ни е по-висока.
Това е приятен проблем.
Какво искате да направя? - Провери нещата и ми докладвай.
Нещо друго? - Не. Няма друго.
Бъртън ми се стори угрижен.
Бъртън винаги изглежда угрижен. Просто работа.
Мислех, че си излязъл. - Грешиш, както обикновено.
Да не си загубил нещо? - Не нещо.
125 000 долара.
Явно някой глупак е забравил, че аз съм този, който брои.
Какво си въобразяваш, мамка му?
Почакай. Просто исках да вкуся какво ме чака.
Не и докато не го решим всички заедно. - Не съм хукнал към Атлантик сити.
Не съм идиот. - Но много приличаш на такъв.
Изникна нещо.
Какво? - Нещо лично.
Не ти трябва да знаеш повече.
Забрави го, Джоб.
Няма да си пасувам, само за да покрия дебелия ти задник, чу ли ме?
Постъпи както прецениш. И аз ще направя същото.
Занеси чантата директно на мястото. Дай я лично на Моралес.
Ясно? - Да, мадам.
Има ли някакъв проблем?
Ако чичо ви разбере...
Някои рискове си струват. Не мислиш ли?
Да, мадам.
Обади ми се, когато приключиш.
Нарушаваш договорката ни с Фрейзър и продаваш на салвадорците.
Да. - На чичо ти няма да му хареса.
Тогава не му казвай.
Това може да бъде наша тайна.
А накрая...
той ще ни бъде благодарен.
Няма да му кажа.
Трябва ти да му го кажеш.
Опитвам се да му помогна. Не го ли виждаш?
Тази жена го прави слаб. И той взима лоши решения.
Рискува всичко, което е построил. - Това няма да стане.
То вече се случва.
Хубаво.
Постъпи както решиш.
Но така ще го накараш да избира между нас.
Наистина ли мислиш, че ще избере теб,
пред своята специална племенница?
Оскар. - Шуг.
Какво правиш тук?
Как е той?
Беше добре, като имаме предвид всичко.
Но преди няколко месеца нещата се влошиха.
Покрай всички доктори, сестри,
новите лекарства - затъваме, Шуг.
Отвори я.
Боже. Това е твърде много.
Не е дори частица от онова, което дължа на твоя старец.
Татко знаеше какви са рисковете, както всеки боксьор, излизал там.
Можеше да се случи и на теб. - Но не се случи.
Защо не поостанеш? Да споделиш част от мъдростта си с тези келеши.
Тази чанта е цялата мъдрост, която ми остана.
Искаш да ми докараш инфаркт? - Това е приятна мисъл.
Започвай да говориш.
Не.
Много зряло, Джоб. - Кажи ми.
На кого даде шибаните пари?
Казва се Оскар Круз младши.
Баща му беше боксьор. - И това е подаръка за Бар мицва?
Баща му не беше готов за онзи бой.
На промоутърите не им пукаше. На мен не ми пукаше.
Все пак беше мач за титлата.
Съдията трябваше да спре мача, след няколко силни мои удара.
Аз не можех да го направя. Когато главата му удари земята,
мозъкът му вече беше толкова увреден, че повече никога не можа да говори.
Къде е сега?
В някакъв скъпарски старчески дом на запад.
Текат му лиги и носи пелени.
Сега би ли ми върнал капачката на делкото?
Има ли някой?
Май от доста време си тук.
Добре са те подредили.
Винаги бъди подготвен.
Спокойно. Няма да те нараня.
Ще те освободя.
Не бързай. Сега се връщам.
Да тръгваме.
Оставих ти един. Да тръгваме.
Мога ли да ти помогна? - Аз ще ти помогна да се поправиш.
За какво говориш, мамка му?
Какво ти каза?
Любезно ще върнеш всички пари, които ти е дал.
Те са подарък за баща ми.
Оскар Круз старши е умрял през ноември 2007 г.
Добра работа си свършил с фалшифицирането на документите.
Прибирал е издръжката му от години. От толкова време разиграва и теб.
Шугър мисли, че не знам какво се е случило в боя.
Но онова, което направи на баща ми, няма нищо общо с бокса. Той ми отне...
Не съм дошъл да ти слушам драмата. Дойдох да взема парите!
Тогава ела да си ги вземеш.
Не ми пука какво си направил едно време.
Притеснява ме колегата,
който не се придържа към плана тук и сега.
Само не забравяй, че съм ти дал шанс, келеш.
„Носи се като пеперуда“, копеле.
Джоб, мислиш си, че знаеш какво е станало, но не знаеш.
Коя беше тя?
Ако не е било за пари или слава, остава само едно. Коя беше тя?
Казваше се Ванеса.
Аз обичах нея, а тя обичаше него.
Чувах я как подкрепя своя човек. А аз не бях този човек.
Не бях изпитвал толкова силна болка. Не знаех какво да правя с нея.
Затова я предадох на Оскар, той да се оправя с нея.
От 25 години изпращам на семейството му всичко,
което можех да заделя.
Не беше много, но беше нещо.
Чуй ме, забрави го.
В живота ми е имало предостатъчно драматични постановки.
Нямам сили за това.
Можеше да задържиш парите.
Можеше да не ми кажеш нищо.
Защо ми ги върна?
Не ти връщам всичките.
Никой от тези няма да говори с нас.
Не.
Но ще говорят с Чейтън.
И той ще ни намери? - Това е идеята.
Знаеш ли, Худ, с теб работим заедно вече от доста време,
и осъзнавам,
че не знам нищо за теб.
Например откъде си.
Поначало.
Град, пълен с пияници...
Нещо тормози ли те, Брок?
Да. Предполагам, че да.
Знаеш ли,
когато ние...
когато убихме Хондо,
се заклех никога повече да не го правя.
И ето ме тук,
малко по-късно, планираме поредното убийство.
Понякога правосъдието не стига.
Не се заблуждавай, Худ, това не е правосъдие.
И при Хондо не беше правосъдие. Това беше хладнокръвно отмъщение.
Ние сме убийци, не ни прави идиоти. - Говори по-тихо.
На кой му пука, всички са пияни. - Трябва да се успокоиш.
Изминахме пет щата, за да дойдем да убием човек.
Не е нужно да убиваш никого. - Тогава какво правя тук, по дяволите?
Какво правя тук, а?
Худ!
Не можеш да ме убиеш, ченге. Ти си само човек.
Мен човек не може да ме убие.
Дай ми пушката.
Подцених те.
Ти не си ченге.
Не.
Вие се занимавате с лъжи.
Никога няма да разберете чистотата на истинския дълг.
На духовното призвание.
Ти си нищо.
Аз съм войн.
Държах врата й в тези ръце.
Колко е крехък.
Чувствах пулса й с върха на пръстите си.
Как животът тече в нея.
По-добре да се разкараме, преди да е дошла полицията.
Худ, да тръгваме.
Не мога да се върна. - Какво?
Приключих.
Нищо не ми остана. - И това ли беше?
Просто ще си тръгнеш?
Не можех да си намеря място, в опитите си да те разбера, но вече не.
Кой си, какъв си бил, откъде си - не ми пука, вече не.
Единственото, което ме интересува, е градът ми.
Кай Проктър разиграва всички ни от твърде дълго време.
Но ти си единственият, когото копелето не можа да купи.
Ние двамата, заедно, можем да спрем копелето веднъж завинаги.
Не. - По дяволите.
А според теб тя какво би искала?
Няма да се върна в Банши без теб.
Трябва да довършиш това, което започна.
Дори ако трябва да те закарам с ритници до там.
Няма да тръгна без теб.
Приключи ли?
Мисля, че да.
Хайде.
В името на Отца и Църквата
ти подаваме нашата ръка.
„Аз, Аз Сам изглаждам твоите престъпления
заради Самаго Мене и греховете ти не ще спомена.“
Стани и бъди верен член на Църквата.
Когато сме млади, се учим. Когато остареем, разбираме.
Беше на майка ти.
Благодаря, татко.
Благодаря ви.
Кай.
Тръгвай.
Мислех, че с войника сте приключили. - Така е.
Той знае ли го?
Здрасти. - Здравей, Кери.
Господи. Какво ти се е случило? - Обраха ме.
Дъг, добре ли си? - Ще се оправя.
Обади ли се на ченгетата? - Не, сам ще се погрижа за това.
Може да ми помогнеш.
Разбрах, че баща ти се е занимавал с криминални дейности.
Може да ми помогнеш да разбера как мислят престъпниците.
Отношенията ми с баща ми бяха сложни.
Едва ли ще мога да ти помогна. - Добре.
Още малко вода, ако обичаш. - Разбира се.
Влезли са през стария тунел. Изкъртили са решетката с лебедка.
Манипулирали са камерите и датчиците за движение.
Възползвали са се от собствените ни системи.
Отворили са биометричната ключалка с отпечатък и скъп генератор на глас.
Някой е бил достатъчно близо и е копирал отпечатъка и гласа ти.
След като са влезли, кодовете за сейфа са били разбити от хакер.
След това им е трябвал само опитен разбивач на сейфове.
И нашите пари вече са техни.
Капитан Мърфи, имаме трима неизвестни. - С шофьора са четирима.
Започнете с хакера. - Разбил е всичките ми кодировки,
избегнал е всичките ми капани.
И накрая е изключил сървъра. - Казваш, че е добър колкото теб?
Казвам, че е по-добър. - Кажи ми за разбивача на сейфове.
Пробил е ключалката в мъртвата точка, извадил е палците много фино.
Много прост и елегантен подход. Дело на професионалист.
Да ти донеса още нещо? - Днес не.
Но онзи, с когото се бихте в тунела, не ми е ясен.
Беше добре обучен. Смъртоносен, но не е във форма.
Остави съперника си жив, вместо да му пререже врата.
Това показва, че се е размекнал. Може съвестта му да се е върнала.
Защо взривиха тунела, преди да се е измъкнал.
Защото е верен на мисията си.
Този ще бъде предизвикателство. Освободи целия наличен персонал.
Базата да бъде празна до час. - Да, сър.
Уведоми командването, че считано от днес, Камп Дженоа е официално закрита.
Ще ги намерим и ще си върнем откраднатото.
И след това ще ги накараме да си платят.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXV http://subs.sab.bz