Отче наш, Който си на небесата!
Да се свети Твоето име; да дойде Твоето царство;
да бъде Твоята воля, както на небето, тъй и на земята;
насъщния ни хляб дай ни днес;
и прости нам дълговете ни, както и ние прощаваме на длъжниците си;
и не въведи нас в изкушение, но избави ни от лукавия;
Амин.
Предполагам, че си имал кофти ден и ще пиеш уиски, чисто.
Пристигаш или заминаваш?
Все още го обмислям.
Винаги ли е толкова тихо тук?
Да подпомогнем местната икономика. Следващите са от мен.
Добре. Днес всички туристи ме черпят.
Аз съм Лукас Худ и в понеделник ще положа клетва за шериф.
Поздравления.
Шефът ти знае ли, че си тук? - Не го мисли. Знаеш процедурата.
Гледай го пък тоя. - Извинявай, притесняваме ли те?
Не, но това е прекрасна пържола.
Ако стана да се разправяме, или ще се предадете кротко,
или ще трябва да ви убия, и в двата случая пържолата ще изстине.
А притоплената пържола никога не е същата.
Ти си бил голям куражлия, копеле.
Шерифско управление, предай ми пистолета.
Ти пусни шибания пистолет!
А защо вие не пуснете шибаните пистолети?
В тази ситуация няма как да спечелите.
Но имате и други варианти.
Можете да постъпите умно, да вземете малко пари,
да си вземете бутилка бърбън, да се приберете и да се напиете.
И приключвате за днес. А може да постъпите и глупаво.
Престрелка с шерифа. В най-добрия случай един от вас е мъртвец.
Помислете си.
Според мен изборът е очевиден.
Но какво разбирам пък аз?
Вземете парите, глупаци.
Ще вземем парите и бърбъна.
Шерифе?
Благодаря.
Това заслужава още по едно.
Съжалявам за парите ти.
Не ги мисли.
Благодаря, че ми спаси задника.
Няма проблем.
Този бърза ужасно много.
Може да си пробия носа. - Дори не си го помисляй.
Майката на Бийти й разреши.
Не можа да слезеш от колата, а?
Не те виня.
Знам, че всичко е пълна каша...
Но градът има нужда от шериф.
Чуваш ли ме? Худ?
А аз искам двамата с теб да намерим онова копеле
и да го накараме да си плати за това, което й стори.
АНТЪНИ СТАР
ИВАНА МИЛИЧЕВИЧ
УЛРИХ ТОМСЕН
ФРАНКИ ФЕЙСОН ХУН ЛИЙ
РЪС БЛЕКУЕЛ
МАТ СЕРВИТО ТРИЕСТ КЕЛИ ДЪН
РИАН ШЕЙН ЛИЛИ СИМЪНС
ДЖИНО СИГЪРС АФТЪН УИЛЯМСЪН
ЛЕНГЛИ КЪРКУУД
Музика МЕТОДИК ДАУТ Монтаж ЕЙМИ ФЛЕМИНГ
Костюми ПЕЙША ПРУТИ Декори НАТАЛИ УЕЙНМАН
Кинематография КРИСТОФЪР ФАЛУНА
По идея на ДЖ. ТРОПЪР & Д. ШИКЛЪР
БАНШИ III 6. ВЧЕРА БЯХМЕ ДРУГИ
Сценарий АДАМ ТАРГЪМ
Режисура О. К. МАДСЕН
За всяко нещо си има причина.
А за всяко събитие на божията земя си има време.
Време да се родим, време да умрем.
Време да засадим,
време да откъснем засятото.
Време да убием...
И време да оздравеем.
Време да се разделим и време да съберем.
Днес е време да скърбим за кончината на нашата сестра Лиа.
Да плачем за края на нейния земен път.
А утре ще бъде време да продължим живота си,
да отпразнуваме праведния й живот и да се радваме на нейното спасение.
Как си?
Кай и Лиа не си говориха 20 години.
Не искаме и с нас да става така. Моля те, ела си вкъщи.
Прощаваме ти.
Аз не прощавам на вас.
И никога няма да ви простя.
Моля те, Ребека... - Довиждане, майко.
В това между нас имаше ли нещо истинско?
Напълно.
Не искам да умра тази вечер.
Наистина ли просто ще си тръгнеш?
Ако го искаш.
А ако не го искам?
Тогава ще тръгнем заедно.
Да я взема ли?
Идвам само да кажа довиждане.
Благодаря, че бяхте толкова състрадателна към майка ми...
Емили.
Трябваше да бъда до нея и да се сбогувам.
Морфинът пречеше на говора й,
но знам, че в последните си часове тя мислеше за вас.
Колко много ви обичаше и се гордееше с вас.
Майка ви беше силна и честна жена.
Тя виждаше доброто у вас.
Както и аз.
Добре ли си? - Да. Мога ли да ти помогна с нещо?
Току-що говорих с новия адвокат на Проктър.
Ситуацията с Худ е сложна. - Проктър нападна шерифа при ареста.
Според мен е ясно. - Ако наистина е било така.
Радвам се, че го вярваш, защото ти ще свидетелстваш.
Защо аз? - Ти си извършил ареста.
Худ беше жертва. - Свидетелят твърди друго.
Никак не е ясно. Сложно е. - Знаеш ли какво, Гордън?
Ще направя всичко възможно да осъдиш Проктър.
Звучи ми лично.
Такова е.
Може ли? - Да, заповядай.
Хвани го стабилно, защото...
Стреляш ли много? - Да, от време на време.
Той ще се оправи. - Знам.
Не му разбиват сърцето за първи път.
Но не всички удари са еднакви. Издъним ли се, мъртви сме.
Какво, искаш да се откажем? - Няма значение какво искам аз.
Ще ти кажа, когато е готово.
Какво ти трябва?
Нищо.
Никога не съм успял да те разубедя за нещо, затова ще те попитам пак.
Какво ти трябва?
Сър, имаме проблем. - Кой е високият и мрачен нацист?
Какво има, Бънкър? - ФБР изпратиха специален екип.
Настаняват се в Кади. Открили са Чейтън.
Брок ме изпрати да ти кажа.
И аз се радвам, колкото и ти.
Кой е главният?
Всички без значка да излязат.
Познай.
Худ. Бихте ли ни оставили насаме?
Искаш да се държа добре? - Това не е важно.
Чейтън Литълстоун вече е проблем на Правосъдието.
Федералните ръководят операцията.
Не им се опъвай излишно.
Командир Ферило. Това е шериф Худ.
Той и екипът му ще ви помагат.
Благодаря, кмете, точно навреме. Тъкмо щях да инструктирам хората.
Заподозреният е крайно опасен.
Имаме пълномощия да използваме сила.
От въздуха са забелязали техен лагер в територията на Кинахо.
Гората е гъста, достъпът с коли е труден, видимостта нощем - също.
Групата за реагиране ще бъде тук.
Ние ще се приближим пеша. Ще го арестуваме на зазоряване.
Въпроси? - Да, а ние?
Вие и полицията на Кинахо ще наблюдавате операцията.
Да наблюдаваме?
Знам, че е убил един от вашите, и ви съчувствам.
Точно затова сте поканен. Но това е федерален случай.
Моля ви, не ни се пречкайте.
Разбира се.
Би ли оправил тази маса?
Някой ще разкара ли това от тук? След два часа отваряме, хайде.
Излъскай пилоните, искам да светят.
А тя може да излъска моя пилон.
Има ли някакъв проблем.
Никакъв. - Отзад има два кашона водка.
Донеси ги на бара. - Бих го направил, но не работя за теб.
Аз работя за г-н Проктър.
Е, вече не работиш за никого.
Събирай си нещата и си тръгвай. - Да го духаш.
Изпроводете този човек навън. Влязъл е без разрешение.
Сега пък ще ме изпровождаш. - Разбрано.
Хайде.
Добре.
Не знаеш какво правиш, кучко.
Трима души от Филаделфия, питат за г-н Проктър.
Хората на Фрейзър? Покани ги.
Господа.
Ти трябва да си Ленъкс. Чувала съм добри неща за теб.
Заповядай, седни.
Къде е г-н Проктър? - Има ангажимент.
Аз ще говоря от негово име. - Свикнали сме да говорим с шефа ти.
Както и ние да говорим с твоя. Г-н Фрейзър.
Но тъй като идваш отдалеч, ще направя изключение. А ти?
Г-н Фрейзър би искал да възстанови своите бизнес отношения с г-н Проктър.
Готови сме да удвоим поръчките, ако направите леко намаление.
Искате намаление? - Както и личното уверение на Проктър,
че ще спре да продава на салвадорците, считано от този момент.
Г-н Проктър ще започне пак да продава на Фрейзър,
само че цените ни се увеличиха с 10%, предвид последните събития.
А по въпроса за салвадорците можеш да кажеш на шефа си,
че Кай Проктър продава на когото иска.
Благодаря за отделеното време. Ще поддържаме връзка.
Баща ми вярваше, че Бог е гневен и отмъстителен,
че наказва прегрешенията ни с болка и страдания.
Докато бях дете, ме учеше да треперя от страх.
Но колкото по-голям ставах,
толкова повече започнах да се ядосвам на догмите му.
Затова нарисувах този кръст, за да предизвикам Бог.
Най-после да разбера дали ще ме накаже така, както бях научен.
Наказа ли те? - Не.
Поне така си мислех.
Но напоследък започвам да се чудя дали наказанието
не е по-неуловимо и трудно различимо.
Сам си. - Да.
Не е нужно да бъдеш. Никой от двама ни не е.
Ще научиш за мен неща, които няма да ти харесат.
Цял живот съм живяла тук, Кай. Знам кой си.
Вчера всички сме били различни. И утре ще бъдем други.
Здравей. Това е приятна изненада. - Не бързай.
Трябва да се подпише от родител. Минавах наблизо, реших, че ти ставаш.
Не си занесла три домашни подред. - Или пък изоставам само с три.
Предвид семейното ми положение, това не е лошо постижение.
Знаеш ли какво е общото между нас? - И двамата са ни лъгали 16 години?
Може и така да е, но има и друго.
Ние сме такива, каквито винаги сме били.
Аз все още съм ти баща. И това никога няма да се промени.
Хайде, ще те закарам вкъщи. - Няма нужда, ще се разходя.
Благодаря, татко.
Точно навреме. - Знаеш, че държа на навиците си.
Седни при мен.
Не мога. - Хайде, заведението е празно.
За пет минути.
Липсваш ми.
Знам, че и на теб ти липсва.
Греша ли? - Не.
Тогава да се видим довечера в мотела.
Поласкана съм.
Но когато казах, че спираме, бях сериозна.
Добре.
Просто трябваше да опитам. - Повярвай ми, разбирам те.
Както обикновено ли? - Днес не.
Загубих апетит. Благодаря за кафето.
Господи! Извинявай. Добре ли си?
Да, само малко се изложих.
Аз съм виновен, трябва да внимавам повече.
Боже, колко съм несръчна. - Не, не си.
Приятен ден. - Благодаря, подобно.
Добър удар. - Моля?
Онзи изобщо не загря какво стана. Колко изкара?
Не знам за какво говориш.
Мислиш ме за ченге? - Не, аз познавам всички ченгета.
Може да си извратеняк. - Значи си от тук?
Защо ми досаждаш?
Не срещам всеки ден красиво момиче с такива невероятни умения.
Чудя се в какво друго си добра.
Сигурно. - Искаш ли да се махнем от тук?
Правя малък купон с едни приятели. Гарантирам, че ще е весело.
Мислиш, че ще отида на купон с непознат?
Аз съм Чарли. Чарли Ноулс.
Все едно би трябвало да те познавам. - Не, но бих искал.
Ти си луд. - Да. Това значи ли, че идваш?
Може ли да взема една приятелка?
Колкото повече, толкова по-весело.
А записа?
Не искам да говоря за това, което ще чуеш.
Липсваш ми. Знам, че и на теб ти липсва.
Греша ли? - Не.
Невероятно, мамка му.
Лагерът е на 5 км северно. Литълстоун в момента е в лагера.
Прибираме го. Изгревът е в 6:30 ч., искам го задържан до 6:33 ч.
Пет километра северно.
Влизаме с три екипа, стандартна формация, тук, тук и тук.
Влизаме бързо, докато спят.
Очаквайте съпротива, особено от него.
Целта ни е да няма жертви.
Но ако някой ще пострада, ще бъде от техните.
Добре, знаете процедурата. Бъдете нащрек, върнете се живи.
Тръгваме след 30 мин.
И си съгласен само да гледаш? - Това си е неговото шоу.
Знам, че имате задача, но искам да съм сигурна,
че това е арест, а не екзекуция. - Извинете, коя сте вие?
Ейми Кинг, полиция на Кинахо.
Е, полицай Кинг, този убиец на ченгета ще дойде с мен.
Жив или мъртъв, той си решава. Помислете на чия страна сте.
Командире... - Кинг, достатъчно.
Май защитаваш онзи боклук.
И двамата знаем, че Чейтън няма да излезе жив от тук.
Да, но на мен това не ми пречи. Но защо пречи на теб?
Аз също познавах Шаван. - Прекърши й врата като на пиле.
И това му достави удоволствие.
Какво е това място?
Това беше къщата на нашите. А след смъртта им стана моя.
Супер. - И сега е каквото си поискаме.
Звучи жестоко. - Елате да ви разведа.
Всички ли живеете тук?
Ние сме като всяко семейство, само че наистина си помагаме.
Искаш ли да те запозная? - Добре.
От това място ме побиват тръпки. - Стига, ще бъде забавно.
Нямаме работа тук. - Ако искаш си върви, аз оставам.
Хора, това е Дейва. А това е... как се казваше?
Бийти.
Очаква те.
Искал си да ме видиш, чичо? - Да.
Нашият приятел ми каза, че не си разбрала офертата на г-н Фрейзър.
Това не беше оферта, а обида.
Първата стъпка в поправянето на нашите важни бизнес отношения.
Купуваха от конкуренцията ни, а ти им даваш отстъпка?
Те са клиент, искам да работим с тях.
Жертва в името на бъдещето. - Но ние не се разбрахме така.
Вече приех условията на Фрейзър - ще намалим цената
и незабавно спираме да продаваме на салвадорците.
Разбра ли ме?
Чичо. Бъди разумен.
Разбра ли ме, Ребека?
Да. - Добре.
Извиках те, защото съм сигурен, че би искала
да се извиниш на г-н Ленъкс за недоразумението.
Извинете за недоразумението. Няма да се повтори.
Добре, благодаря, Ребека. Свободна си.
Благодаря, г-н Проктър.
Излезте. Излезте, мамка му!
Копеле, ако ме гръмнеш, няма да получиш подарък.
Закъсня.
Чуй ме. Очаквам убийството на това копеле Чейтън
да ти позволи да се концентрираш върху истинската ни задача.
Къде е Чейтън? - Шибай се.
Къде е?
Напред!
Къде е шерифът?
Изчезвай от тук!
На земята!
Долу!
Веднага! На земята!
ФБР! Легни на земята!
Не мърдай, Чейтън!
Няма да позволя да ме затворят в друга клетка, Ейми.
Ти си убил ченге. - Не е убийство. Това е война.
Аз я познавах, тя не заслужаваше да умре.
Избрала е съдбата си, когато е облякла униформата.
Стой!
Няма да ме застреляш.
Ако трябва, ще го направя.
Не, няма.
Защо не го застреля, мамка му?
Къде е той?
Попитах къде е!
Не трябва да го правите, сър.
Ще ти взема значката. - Нареди се на опашката.
Леле, това беше силно.
Страхотно, това ти е първото. Добре беше, добро дръпване.
Твърде рано ли е за питие?
Зависи кого питаш.
Остави бутилката.
Благодаря, че дойде на погребението.
Ако някой ни уважава приживе,
можем поне да върнем жеста, когато си отиде.
Моите съболезнования.
Знаеш ли, хората като мен...
ние не сме чужди на смъртта.
Може би затова, когато се случи наблизо, се чувстваме отговорни.
Може би си отговорен.
Да, предполагам.
Добре ли си?
Изморен съм.
Ела в леглото.
Отпътуваш ли? - Да.
Кажи ми, ти ли преследваш нещо, или нещо преследва теб?
Обикновено познавам... - По малко и от двете.
Е, във всеки случай се надявам всичко да се подреди.
Благодаря. - Аз ти благодаря.
Здрасти. - Здрасти.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXV http://subs.sab.bz