Мислех, че си изключил алармата. - Да, и двете.
Но не очаквах да се забавиш толкова. - Сега ли намери да ми мрънкаш?
Ана, какво става?
Хайде, изчезвайте.
Худ!
Хвана ли ги? - Нямаше никого.
Тичаха към теб. - Сигурно са се върнали. Хайде.
АНТЪНИ СТАР
ИВАНА МИЛИЧЕВИЧ
УЛРИХ ТОМСЕН
ФРАНКИ ФЕЙСОН
ХУН ЛИЙ
РЪС БЛЕКУЕЛ МАТ СЕРВИТО
ДЕМЕТРИУС ГРОСЕ
ТРИЕСТ КЕЛИ ДЪН РИАН ШЕЙН
ЛИЛИ СИМЪНС АНТЪНИ РУВИВАР
БЕН КРОС
Музика МЕТОДИК ДАУТ
Монтаж ЕЙМИ ФЛЕМИНГ
Костюми ПЕЙША ПРУТИ
Декори ДЖ. КЕСЪЛС Оператор КР. ФАЛУНА
По идея на ДЖ. ТРОПЪР & Д. ШИКЛЪР
БАНШИ II 8. ЗЛО ЗА ЗЛО
Сценарий ДЪГ ЮНГ Режисьор ЛОНИ ПЕРИСТИЪР
Откога станахте екип? - Трябваха ми пари.
Затова работим заедно. - Това не беше такава работа.
Добре, значи не е такава работа.
Трябва да ми казваш за тези неща. - Не ми трябва разрешението ти.
Тук ти трябва. А ако беше някой от помощниците ми?
От помощниците ти? Чуваш ли се? - Това беше неоправдан риск.
Беше глупаво. - Парите ми трябваха за Макс.
Виж, можех да ви помогна.
Вече се съгласих да ползвам твоите хора, но 5% е твърде много.
С баща ти се бяхме договорили.
Ако мислиш, че не ги заслужавам, ще се договорим отново.
Не знам как да скрия толкова много.
Ще измислим нещо. Аз съм много гъвкав.
Дано да е така. - Трябва да се срещаме ежеседмично.
Добре.
Казваше ми за хранилището? - Детонирана е от мобилен телефон.
А доставката? - Не.
Извинявай.
Партньорите ни във Филаделфия...
Ребека, влез, седни.
Партньорите ни във Филаделфия?
Очакват доставката днес.
Кажи им, че ще им се реваншираме.
Какво е станало? - Експлозия в една от фабриките.
Някой е поставил бомба. Худ. Прави се на мъж.
Какво ще правиш? - Засега нищо.
Има и друго. - Какво?
Токът в кланицата е спрял през уикенда.
Имаме резервен генератор. - Бил е изключен.
Всичкото месо се е развалило.
Какво е възможно? - Обадих се в енергото.
Някой е хакнал сървъра им и е изключил целия район.
Тоя ме взе за мезе.
Ресторантьорите имаме една поговорка.
Не купувай месото от там, откъдето купуваш хляба и маслото.
Т.е. не дрискай където се храниш? - Да.
А защо не го каза така? - Защото не е поетично.
Добро утро, Кай.
Онова в клуба го разбирам.
Ако служителите ми са замесени в нещо, ти си длъжен да вземеш мерки.
Дори и склада. - Да, чух за него.
Някаква експлозия, нали?
Кланицата ми е пълна с развалено месо.
Обвиняваш ли ме в нещо? - Защо ми прецакваш месото?
Какви ги вършиш? - За престъпление ли ще докладваш?
Защото съм малко зает.
Какви ги вършиш? - Кай.
Спокойно.
Нашите отношения са сложни. - Не.
Аз съм полицай, а ти си престъпник.
Разочарован съм, Шугър. Намери си по-добри приятели.
Трябва да ми плащат „вредни“ за това, че съм ти приятел.
За едно е прав. Аз просто го дразня.
Ако решиш да предприемеш нещо повече,
първо ме предупреди.
По дяволите.
Докторът каза да си почиваш.
Добре съм. - Така ли?
Какво е това?
Според мен е страхотно. - Благодаря.
Това си е същинска архитектура.
Добро утро.
Вземи си инхалатора. - Взех го.
Няма ли да ходиш на работа? - Взех си два дни почивка.
Ти какво ще правиш? - Ще гласувам за баща на годината.
Дейва, знам, че ми се сърдиш и съжалявам, че не бях до вас.
Когато си до нас беше по-лошо. - Знам, и нямам извинение.
Просто имаме нужда от теб. - Знам.
И не беше...
Не беше честно да карам вас да страдате
и наистина съжалявам, ще се постарая повече.
Щях да го взема след работа. - Аз ще го взема после.
Аз съм бременна, не съм инвалид.
Може да тежи 10-15 кг. Позволи ми да ти помогна.
Мисля, че ще се справим.
Мамка му.
Той ще бъде първият Йонърс в Националната лига.
Нима? А ако иска да стане художник или балетист?
Той ще бъде ренесансов човек.
Трябва да се връщам.
Трябва да поговорим.
Казахте, че ще го арестувате. - Работя по въпроса.
По цял ден си мисля, че той знае, че аз съм ви казала.
Няма начин да знае. Трябва ми нещо повече.
Нещо, което да го уличава лично. - Не знам нищо друго.
Нали се виждате 3-4 пъти седмично? - Той ме чука, не си споделяме.
Не е нужно да е нещо незаконно. Нещо необикновено, каквото и да е.
Една нощ си тръгвах доста късно и внасяха едни сандъци в мазето му.
Какво имаше вътре? Видя ли мазето? - Не знам.
Не ме оставя да се шляя. - Трябва да знам какво има вътре.
Майтапите ли се? - Не искаме да те застрашаваме.
Самият факт, че говоря с вас, ме поставя в опасност.
Просто си вървете. Моля ви.
Притисна я прекалено. - Разполагаме само с нея.
Мамка му. Никой не иска да закопае Проктър повече от нея.
Внасянето на сандъци не е незаконно. - Зависи с какво са пълни.
Това не стига за заповед. А без заповед не можеш да влезеш.
Шефе. - Какво? Знам.
Наистина? - Да.
Това е неговата кучка.
Може ли да те попитам нещо? - Разбира се.
Кога започна да предаваш расата си?
Махнете се от пътя ми. - О, не. Виж ти.
Не ми казвай, че това е бебе мелез.
Какво правиш бе? - Хайде, да изчезваме.
Извикайте бърза помощ!
Влез.
Момчето в мотела каза ли ти името си? - Само Джейсън.
Джейсън. Нищо ли не ти каза за себе си?
Не.
Не мога да разбера какво толкова му пука на Худ за него.
В смисъл...
Какво ще правиш? - С Худ?
Това е жест на отчаяние, защото няма нищо срещу мен,
опитва се да ме провокира.
А парите, които загуби? - Сега гледам в перспектива.
От Лонгшадоу ще спечеля много повече.
Не мога да застраша тази инвестиция заради Худ.
Колкото и да ми се иска.
Не мога да повярвам какъв самоконтрол имаш.
Мег, аз съм Емет. Тук съм. - Боли.
Какво става? Къде я водите? - Това е доктор Холанд.
Има кръвоизлив, ще я оперираме. - Скъпа, кажи ми какво стана.
Бяха едни момчета. С бръснати глави.
И татуировки. Познаваха те. - Трябва да чакате тук.
Емет, страх ме е. - Добре, аз ще бъда тук.
Емет, страх ме е. - Всичко е наред, аз съм тук.
Сър, останете тук.
Емет.
Какво става? - Вкараха я в операционната.
Шофьора, когото разпитвахме. Шарп. - Бръснатите глави?
Искал е да ми го върне. - Чакай. Къде тръгна?
При Шарп. - Стой тук, ние ще отидем.
Разкарай се от пътя ми, Брок. - Чуй ме.
Емет, погледни ме.
Мег има нужда от теб.
Тя има нужда от теб. - Ще ги хванем.
Обещавам ти. Ще ги хванем.
Всичко ще бъде наред.
Кой е информаторът? - Тайна е.
Ще свидетелства ли? - Не.
Имаш ли му доверие? - Има добра причина да го прецака.
Стига да не си го заплашил с пистолет.
Имате грешно впечатление за мен.
Не си първият каубой, с когото работя.
Всички се усмихвате, но предпочитате направо да стреляте.
А аз мислех, че се разбираме.
И преди си се занимавал с Проктър.
Ще ми трябва нещо солидно за заповед. Никой съдия няма да я даде на доверие.
Информаторът е видял да внасят оръжията в мазето.
Тя има меки ръце. - Млъквай.
Какво става? - Мег е в болницата.
Какво? - Отмъстили са си на Емет.
Тя ме нападна, шерифе. - Аз съм свидетел.
Бях беззащитен. - Тя добре ли е?
Беше в операционната. Търсихме ги цяла вечер.
Дано да е добре. - Млъквай!
Мислехме да отидем до там. - Това ще почака, трябвате ми.
Защо, какво става?
Имам заповед за обиск у Проктър.
Кай Проктър. Имаме заповед за обиск на имота.
На какво основание? - Вътре пише.
Май не се изразих ясно. - Не, изрази се пределно ясно.
Искаш ли да ми кажеш нещо?
В прокуратурата ще го вземат под внимание.
Не знам какво се надяваш да намериш. - Значи „не“?
Имаш ли нещо против да поогледам? Благодаря.
Чакай малко, какво е това?
Какъв е този звук?
На мен това ми звучи като...
Врата.
Копеле! Ще те убия!
Ще те убия!
Спокойно, Кай.
Това не променя нищо. - Може и да промени.
Това сигурно не е било включено в строителния план.
Имаш ли разрешителни за всичкото оръжие?
Зададе ти въпрос. - Мамка ти.
Ще го приема за „не“. Кай Проктър, арестуван сте.
Имате правото... - Знам си правата!
Остави ме да си направя кефа.
Кай Проктър, арестуван сте. Имате правото да мълчите.
Всичко, което кажете, ще бъде използвано срещу вас в съда.
Имате право на адвокат.
Ако не можете да си позволите, съдът ще ви назначи служебен.
Мъртъв си. - Водете го.
Добре, да приберем всичко.
Кръвоизливът беше по-лош, отколкото мислехме.
Но ще се оправи ли? - Ще я държим под наблюдение.
Но да, ще се оправи.
Но травмата на плода беше много лоша.
Какво?
Проверяваме дали оръжията са използвани при престъпление.
Ако не са? - Не са регистрирани.
Това си е незаконно притежание. Сериозно престъпление, особено
ако докажем търговия с оръжие. - Колко време ще го задържите?
Достатъчно, за да се подготвим. Да обсъдим заповедта.
Вече я обсъдихме. - Ще я обсъдиш с мен.
Ако бързаш за някое парти... - Ти не разбра ли, че аз съм ти шеф?
Проктър няма да се измъкне, точка. - Изправял съм се срещу него.
Той има добър адвокат. - Е, вече и ние имаме.
Наистина ли ще се ебаваш с мен? - Да изляза, за да си ги премерите?
Федералните ще вземат оръжието утре.
До тогава не предприемай нищо.
Всеки има нужда от хоби, а? - Ако събира марки. Това си е лудост.
Как мина в прокуратурата? - Добре.
Мисли, че имаме добри шансове.
Дано този път да успеем.
Исках да те попитам - кой ти каза за оръжието?
Поверителен информатор. Не че ти нямам доверие.
Нещо ново за Емет? - Оставих две съобщения.
Отивам до болницата.
Скоро не сме си говорили. - За какво?
За него. Шериф Лукас худ.
Когато дойде, правеше каквото си иска.
Всички бяхме изненадани. А сега прави всичко по правилата.
Е, по-добре късно, нали? - Сигурно.
Каза ли ти кой е информаторът? - Защо ще казва на мен?
Не знам, изглеждате ми доста близки.
Моля? - Не, аз...
Стига, Шаван, не съм сляп. Виждам едно друго.
Предполагам, че вече спите заедно.
Искаш ли да ми кажеш?
Няма нищо за казване, Брок.
„Гледай си работата“.
Хамбургер или хотдог? - И двете.
А ти, Дейва? - За мен хамбургер.
Престани! Недей да мамиш! Върни я, няма да играем така.
По дяволите.
Кери.
Ако искаш да знаеш, ще ти кажа. Но е по-добре да не знаеш.
Кери, почакай.
Защо не останеш за вечеря?
Новата прокурорка е проблем.
Умна е, и доколкото знам не приема никакви сделки.
Всеки си има цена. - Искаш да ти лепнат
и обвинение за подкуп? - Всеки си има слабост.
Най-добрият ни шанс е да оспорим заповедта за обиск.
Ще оспорим показанията на свидетеля им.
Какви са те? - Твърди, че е видял оръжието.
Това е основанието за обиска. - Невъзможно.
Никой не знаеше за тази стая. Никой не е виждал какво има вътре.
Само Ребека и Бъртън имат достъп до дома ми.
Помисли. Ако разберем кой е информаторът, ще оборим заповедта.
Джулиет.
Коя е Джулиет?
Ще изляза за малко.
Погрижи се за момичето.
Как е тя?
Докторът каза, че ще се оправи.
Това е добре.
Шаван и Брок прибраха Шарп и приятелчетата му.
В момента са в ареста.
Това няма да им се размине.
Добре.
Благодаря.
Да.
Арестувахме и Проктър.
За какво?
За притежание на оръжие. Но това не е важно сега.
Емет.
Здравей.
Докторът каза, че ще се оправиш.
Загубих бебето.
Всичко ще се оправи.
Само трябва да си почиваш.
Всичко ще се оправи.
Какво правиш тук? - Мег спи.
Как е тя? - Ще се оправи.
Не трябва да дежуриш. - Обадих се на Брок да ме смени.
Това е изпитание. Това е.
Права си.
Аз ще изчакам Брок, ти се върни при Мег.
Той ще дойде след няколко минути. Няма нужда.
Опитай се да поспиш, мила.
Всичко ще бъде наред. Обещавам.
Приятна вечер. - На теб също.
Кажи на Мег, че ще се моля за нея.
Ще й кажа.
Добре. - Благодаря ти.
Това е изпитание.
Шерил, ще ми трябва и другото.
Мисля, че е излязла.
Шериф Худ. С какво мога да ви помогна?
Не знам дали сте чул, но арестувахме Кай Проктър за притежание на оръжия.
Това какво общо има с мен? - Доколкото знам, няма.
Но съм любопитен защо Проктър има толкова информация за казиното ви.
Това си е доста информация като за нечий чужд бизнес.
Нали? И започнах да се чудя
след нещата, които се случиха между вас напоследък,
може би сте по-близки, отколкото съм предполагал.
Имам ли нужда от адвокат?
Знам, че не бихте рискували
доброто на племето си, като се замесвате с Проктър.
Ще ви помогна да го разкарате от бизнеса си.
И защо ще го правите, шерифе?
Имаме сериозно дело срещу него. Може и да успеем.
Но ако не успеем, ще ми трябва гаранция.
А аз какво ще спечеля?
Същото, което и аз. Същото, което ще спечели града.
Баща ми имаше бизнес с Кай Проктър.
Изнудване за земя.
Когато баща ми почина, наследих и това.
Той беше уважаван водач, така че се надявам да разберете
защо не исках да се разучва.
Разбира се. Разбирам го.
Но живяхме на тъмно достатъчно.
Да. И аз мисля така.
Чудех се кога ще дойдеш.
Вижте го, момчета.
Това е един ядосан черен.
Извадихме късмет, че ни хванаха плешивия и лесбийката.
Мислиш ли? - Лесбийката ми хареса.
Знаеш ли какво ми харесва в тази страна?
Същите закони, които защитава хората от мен, защитават мен от теб.
Звучиш като баща ми.
Мисля, че това беше обида.
Баща ми вярваше, че законите защитават всички, дори и черните портиери.
Само трябва да вярваш в системата. И той вярваше.
Шефът му го завлече с парите и баща ми му заведе дело.
Съдията му каза „Не хапи ръката, която те храни.“
И го глоби. - Готин съдия.
След две години си купи кола. Откраднаха му я.
Като честен гражданин отиде в полицията.
„Момче, имаме по-важна работа от това
да търсим колата на някаква чернилка.“
И баща ми умря без никой да се застъпи за него.
Трогателно.
Аз не исках да ставам полицай.
Исках само да играя футбол.
Обаче не се получи.
Благодарение на вас разбрах, че причината да съм тук
е да защитавам хората, които не могат да се защитят сами.
Хора като баща ми.
И сина ми, когото убихте днес.
Начукай си го. Не ме е страх от теб.
Какво става? - Спокойно. Нищо няма да направи.
Тук няма никой друг.
Ако минете през мен, можете да си вървите.
Ще те пречукам, манго.
Помогни му, задник!
Виж му сметката, Къртис. - Сладки сънища.
Хайде, падна ти. - Лека нощ.
Падна ти.
Долу е.
Стига му толкова.
Какво каза? - Казах, че му стига толкова.
Знаеш ли какво изпитваш сега? Яростта, която изпитваш?
Продължава да се натрупва в теб, защото някой е направил нещо
на някого, когото обичаш. Аз изпитвам тази ярост всеки ден,
когато видя как вашите хора заливат страната ни.
Хората се чувстват по-добре, като казват, че сме невежи,
но аз виждам какво става. Аз не съм невеж.
И не съжалявам.
Условията са същите.
Ако минеш през мен, можеш да си вървиш.
Ако ще седиш тук по нощите, поне хвани метлата или кърпата.
Масите няма да ти се сърдят.
Мамка му. Пипнах те, копеле.
Какво? Кого си пипнал? - Рабит.
Открих го. - Как?
ФБР са вкарали в БД папките на агент Расийн.
Беше налучкване, но открих незакърпена задна врата в системата.
Чрез компютъра. - Добре, и Расийн е намерил Рабит?
Да, просто не е знаел.
Но аз разбрах.
Нещо не се радвам.
Надявах се да си будна. - Будна съм.
Исках да ти обясня... - За фалшивата заповед за обиск?
Не е точно така. - Джулиет не ти каза за оръжие.
Излъгал си. - Но се оказах прав.
Не е това проблемът. - А кое?
Знаеш на какво е способен Проктър. Постави живота й в опасност.
И кариерата ми, но това не е новост. - Не съм те молил за нищо.
Още щом си взел заповедта, съм станала съучастник.
Да, но Проктър... - Не ми пука за Проктър.
Но ако мислиш, че като спиш с мен, ще правя всичко, каквото...
Не мисля такова нещо. - Откъде да знам?
Откъде да знам? Никога нищо не ми казваш.
Ще отговоря на всичките ти въпроси.
Още сега.
Брок.
Господи.
Худ, насам. - Извика ли линейка?
Да, идват насам.
Живи са. Трябват ми още превръзки.
Емет, искаш ли лекарите да те прегледат?
Не.
Двамата са горе-долу добре.
Счупвания и сътресения...
Но онзи, Шарп...
Много е зле.
Емет, трябва обсъдим всичко,
преди да извикаме адвоката.
Ще ни оставиш ли насаме за малко?
Да. Ще оправим нещата.
Няма какво да оправяме.
Не си бил на себе си.
Покрай съпругата и бебето.
Предизвикали са те и не си издържал.
Не си знаел какво правиш. - Отлично знаех какво правя.
Търпял съм такива като Шарп цял живот.
Може би не толкова крайни, но винаги има нещо.
Поглед, коментар.
Нещо.
Ставаш много добър в това да го криеш зад усмивка.
Но този път не можех.
Не исках.
Следвам божието слово от години.
Обръщах и другата буза.
Проблемът е, че ако можех да се върна, пак щяха да направя същото.
Бих направил същото, отново и отново,
макар да знам, че е грях.
Какъв християнин ме прави това?
Когато Мег ми каза, че е бременна...
Първата ми мисъл беше „Как ще отглеждаме дете тук?“.
В този град.
Сякаш злото поглъща всичко добро.
Като безкраен омагьосан кръг от гадости.
Такива като Шарп мислят, че могат да правят каквото си искат,
с когото си искат.
А ние трябва да сме част от решението.
Ние трябва да пазим тази граница..
Но граница няма. Не и тук.
В библията се казва „Гледайте, никой никому да не отвръща зло за зло“.
Но понякога това е всичко, което имаме.
Аз нямам проблем с това.
Худ.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXIV http://subs.sab.bz