Мислех, че няма да дойдеш. - Как си?
Все още не знам. А ти как си? - Не знам.
Ще ми трябва известно време.
Готова съм да ти кажа всичко.
Здравей, мамо.
Къде е Гордън? - Не знам. Къде е Ана?
Да, мамо, къде е Ана?
Добро утро, дами. Часът е 5:00.
Време е да си извадите ръцете от гащите.
АНТЪНИ СТАР
ИВАНА МИЛИЧЕВИЧ
УЛРИХ ТОМСЕН
ФРАНКИ ФЕЙСОН
ХУН ЛИЙ
РЪС БЛЕКУЕЛ МАТ СЕРВИТО
ДЕМЕТРИУС ГРОСЕ
ТРИЕСТ КЕЛИ ДЪН РИАН ШЕЙН
ЛИЛИ СИМЪНС АНТЪНИ РУВИВАР
БЕН КРОС
Музика МЕТОДИК ДАУТ
Монтаж ГЛЕН ГАРЛАНД
Костюми ПЕЙША ПРУТИ
Декори ДЖ. КЕСЪЛС Оператор КР. ФАЛУНА
По идея на ДЖ. ТРОПЪР & Д. ШИКЛЪР
БАНШИ II 4. СЕМЕЙНИ ЧЕРТИ
Сценарий ИВАН ДЪНСКИ Режисьор О. К. МАДСЕН
Така и не се запознахме официално.
Лукас Худ. - Нола.
Блудната дъщеря на вожда.
Поразпитах, градът е малък.
Арестували сте Томи Литълстоун. - Разпитахме го, той не е убиец.
Прибрали сте и Чейтън? Май не е било много лесно.
Приятел ли ти е? - Не. Но той също не го е направил.
Чейтън е убиец, но също е и пурист.
Никога не би убил индианка.
Няма как да си сигурна. - Приеми го за експертно мнение.
Тогава, според твоето експертно мнение, накъде да се насоча?
Сериозно ли? Нали ти си експертът по това?
Добре ли се държи? - Засега.
Хей, черния.
Ти си позор за своята раса.
Откъснали са предците ти от земята им,
изнасилвали са жените, и са поробвали хората с поколения.
А ти носиш тяхната униформа.
Къде ти е достойнството? Как се понасяш изобщо?
Като прибирам отрепки като теб.
Доста добре се понасям.
Щатската полиция каза ли нещо? - Нищо не са открили в гората.
Добре, да притиснем Боуман.
Може да знаят нещо повече. - Да, или...
Или какво? - Трябва да говорим с децата.
Ако Соломон се крие, приятелите му може да знаят.
Чудесно. - Трябва аз да говоря с тях.
Сам.
Виж, Худ, достатъчно трудно е да накараме старите да говорят,
а на децата дори им е забранено. А твоят... подход,
няма да помогне при тях.
Но с теб ще говорят? - Разбирам се със старите, вярват ми.
Добре. После ми кажи какво е станало.
Търсила си ме?
Малко си се престарал с декорациите, не мислиш ли?
Проктър е само един човек. А ти си водач на народа Кинахо.
Няма значение дали си слаб, или само изглеждаш слаб.
Беше пролята кръв. Хора като Проктър и Хънтър я надушват.
Аз съм вожд на племето, Нола.
Не мога просто да убивам всеки, който ме предизвика.
Нали за това аз съм тук?
Свали си краката от масата.
Това е гласовата ми поща. Моля, оставете съобщение.
Гордън. Аз съм, отново.
Знам, че не искаш да говориш с мен и го разбирам. Наистина.
Добро утро. - Добро.
Къде отиваш? - Навън.
Снощи сънувах, че отново сме семейство.
Знам, че е само сън, но трябва да вярвам,
че ако намеря правилните думи,
ти ще намериш начин да ми простиш. Мога да оцелея тук.
Но не мога да живея без теб и децата. Това няма да преживея.
Моля те, кажи им, че ги обичам. Надявам се, че поне за това ми вярваш.
Пич, чух, че на онази индианка главата й била размазана.
Искаш да кажеш скалпирана?
Много откачена работа.
По дяволите, ченгета.
Добре ли спа?
Какво е това чудо? - Подобно.
Не знам какви са тези извратени... - Млъквай и си оправи косата.
Джоб е дошъл да те снима. - Така ли?
Кой е тоя, мамка му, и какво правя аз тук?
Тук започва интересното.
Представи се.
Джейсън Худ.
Мамка му.
Ще му дадем нова самоличност. - Тия продължават да се домъкват.
Готина връзка. - Защо още не сме го убили?
Млъквай.
Проктър. - Добро утро, вожде.
На Пол Муун му правиха 6 операции. - Кой е Пол Муун?
На когото си сплескал топките. - Така и не се запознахме.
Дойде в дома ми, наруши личното ми пространство...
Ти отвлече племенницата ми. Можем да се обвиняваме цял ден.
Въпросът е, че твоите хора вече не ти вярват.
Можеш да обвиняваш само себе си. - Алекс, какво да ти донеса?
Ти си един главорез. И когато пропаднеш,
а то неминуемо ще стане, няма да липсваш на никого.
Знаеш ли какво? Твърде много мислиш какво мислят другите за теб.
Така няма да постигнеш власт. - Лъжи, измами, изнудване?
Това не е власт, ти си социопат.
Аз управлявам бизнес, ти управляваш племе.
Само че аз съм си заслужил мястото. - Ти си престъпник.
Въпрос на семантика. - Семантика.
Теб те движи страхът,
да не загубиш позициите си, страхът от последствията.
Аз не винаги съм най-умният, само че аз съм безстрашен.
Готов съм да направя нужното. Ето затова се страхуват от мен.
Ако не си готов на това, племето ще подуши слабостта ти
и по-силните ще те свалят.
Страхотна реч. Благодаря.
Но аз не се страхувам от теб. - Май наистина не ме разбираш.
Вината е моя, подходих агресивно.
И сега мислиш, че войната е единственият достоен изход.
Ние с теб можехме да бъдем чудесни партньори, в казиното и т.н.
Понякога мирът изисква повече смелост, отколкото войната.
Баща ти ме научи на това, бог да го благослови.
Ти беше само инструмент за баща ми.
Той те мислеше за боклук.
Защо не се върнеш в резервата? Там поне си някой.
А аз имам по-важни занимания.
Не се тревожи, ще открием племенника ти.
Ако някой от вашето племе докосне момчето,
ще те държа лично отговорен.
По-добре да говоря със сестра ти. Явно тя е мъжът в семейството.
Заслужаваш да ти прережа врата. - За целта ще ти е нужен кураж.
Г-н Проктър, Алекс, да се обадя ли на шерифите?
Всичко е наред, Дария. Просто дребен спор.
Това би трябвало да покрие щетите.
Това са останалите показания. - Благодаря.
Миналата нощ... - Всичко е наред.
Може ли за момент? - Да.
Може и да не е важно, но едно от момчетата ми каза,
че Соломон е имал приятел, който е напуснал, Даниел Моузес.
Бил е проблемно дете, постоянно е бягал.
Когато станал на 18, са го зарязали. - Знаеш ли къде живее?
Настанил се е в една изоставена сграда на „Делафийлд“.
Мамка му!
Беше ли ти казано, или не беше, да стоиш в шибаната стая?
Огладнях. - Качвай се в колата.
Може пък да не искам.
Би трябвало да те застрелям на място, а аз ти предлагам транспорт.
Покажи малко благодарност и се качи в шибаната кола,
иначе ще обяснявам, че газта ми се е изплъзнала.
Даниел Моузес?
Чудесно.
Няма да се върна. Няма да се върна!
Няма да се върна! Вече съм 18-годишен, не можете да ме накарате.
Не сме дошли да те връщаме. Търсим Соломон Боуман.
Соломон? Защо, какво има? - Не си ли чул?
Соломон изчезна. Знаем, че сте приятели.
Решихме, че може да е при теб. - Не съм го виждал от седмици.
Чуй ме. Други хора също го търсят.
Ако те го намерят... - Казвам ви истината.
Ако не ми вярвате, елате да проверите.
Сам ли си оправил мястото? - Да.
Обичаш да четеш? - Да.
Селинджър. В амишкото училище не сте ли го чели?
Те не дават да четем нищо.
Наистина? - По този начин ни държат в капан.
Невежи и неспособни да се оправим във външния свят.
Когато ходех в града, си купувах по някоя книга,
криех ги в празното място под къщата.
Хващали ли са те? - Един учител в училище.
След осми клас спираме да ходим на училище,
но той продължава да отговаря за религиозното ни образование.
Хвана ме да чета „Повелителят на мухите“ и откачи.
Удряше ме, риташе ме, крещеше като побъркан,
че умът ми бил покварен.
Чух какво е станало, съжалявам.
Ти ме изпрати в гората. - Знам.
Мама ме накара да се прибера, след като чичо ти наби индианците.
Някой е знаел, че съм там. - Не казах на никого, честно.
Не бях някакъв бунтар. Не правех секс, не взимах наркотици.
Просто исках да чета. И затова избягах.
Какво щеше да ми кажеш вчера?
Това нормално ли е? Други учители удряли ли са те?
Не, но този тип е нещо като... религиозен фанатик.
Което за нас значи много.
Соломон изчезна. Може да е мъртъв.
Ти можеш да му помогнеш. - Може би се заблуждавам.
Моля те, кажи ми какво знаеш.
Настояваше да се разкайвам.
Ставаше груб, когато не исках.
Казах на Соломон, ако нещата се влошат, да дойде тук.
Значи този учител е тормозел и Соломон?
Да, Соломон има сестра си.
Учителят е ненормален.
И мрази Соломон. - Защо?
Не знам. Може би защото е твой брат?
Страхуваха се да не стане като нея.
Сякаш родът им е прокълнат.
Суеверни глупости.
Чичо...
После Соломон срещна индианката.
Опита се да го запази в тайна, но нещата при нас се разчуват.
А как е името на този учител?
Йона Ламбрехт? Шериф Лукас Худ.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Става въпрос за Соломон, нали?
Точно така.
Заповядайте, седнете. Ще стопля вода.
Случилото се с момичето е ужасно.
С какво мога да ви помогна? - Сам ли живеете?
Да, знам, че е малко разхвърляно. - Не, не говорех за това.
Не знаех, че сред амишите има ергени.
Жена ми сара почина две години след сватбата.
Съжалявам. Имате ли деца?
Не. Тя винаги е била болнава.
Не можеше да има деца. Но аз я обичах много.
И повече не сте се женили? - Не. След смъртта й аз...
Не знам, просто вече нямах желание да се женя.
Когато сте обичали някого по този начин, знаете,
че вече никога не бихте могли да обичате друга така.
Разкажете ми за Соломон. Той ви е бил ученик, нали?
Допреди няколко години. Той е умно момче.
Може би малко непокорен, но мило момче.
Не би ми и хрумнало, че е убил момичето.
В какъв смисъл „непокорен“? - Соломон беше любопитен.
Не винаги приемаше ограниченията, налагани от вярата ни.
Светът е голям, а момчетата са си любопитни.
Аз самият бях такъв.
И какво, вашата работа е да го вкарате в релси?
Не. Това е работа на родителите.
Аз само ги уча на правилата на нашата вяра.
Като част от учението, поучавахте ли ги физически?
Моля? - Някога удрял ли сте ги?
Не. - Не?
Не, разбира се. Ние не вярваме в насилието.
Защото Даниел Моузес ми каза друго.
Да.
Това беше грешка. Често си мисля за Даниел.
По онова време се убеждавах, че е било самозащита.
Все пак той нападна мен.
Но бих направил всичко, за да го видя отново.
Да му кажа колко съжалявам.
Да го помоля да ми прости.
Да го помоля да се прибере.
Извинете ме.
Кракът ви наранен ли е? - Да, стара рана. Един кон ме ритна.
Тогава защо още кърви?
Нали не вярвахте в насилието? Арестуван си.
Имаш правото да мълчиш...
Къде е момчето?!
Къде е момчето?
Къде е?
Няма да ти каже.
Вярата му в правотата му е прекалено силна.
Тогава какво предлагаш?
Остави ни насаме за малко.
Намирам отношението ви към появата на това хлапе за твърде пасивно.
Би трябвало да копаеш дупка.
Той е само едно хлапе, което иска втора възможност.
Ти пък кога стана такава душица?
Обаче е странно. - Кое?
От всички столове около бара,
той седна на същия стол, на който седна баща му.
Джоб. - Джоб?
Кога ще бъде готова фалшивата ми карта?
Фалшива карта? Абе, ти какво си въобразяваш?
Това не ти е шофьорска книжка, купена за 50 кинта във Вирджиния,
за да си купиш кег бира за купона, да напиеш и чукаш местната хубавица.
Давам ти ново име, кредитна история, шибани осигуровка и акт за раждане.
Превръщам те в съвсем ново човешко същество.
Добре де, извинявай. - Искам да знаеш още нещо.
След като сътворя това чудо, ти ще изчезнеш,
и повече никога няма да те видим, защото ако се появиш отново,
понеже пак си се прецакал, лично ще те гръмна в главата.
И точно затова ще те кръстя Мериън.
Може и да не ти е известно, но в цивилното общество
в момента тече разгорещен дебат по въпроса за мъченията.
Аз подкрепям тези, според които болката е инструмент.
По-полезен от всеки друг.
В ситуациите, в които болката проработва...
Нищо друго не е по-ефективно.
Потропай с крак, когато решиш да говориш.
Наблизо има изоставен силоз.
Заключил е Соломон вътре.
За ключа бяха необходими още няколко зъба.
Майната му, отиваме с колата.
Уби ли го? - Не.
Но може би трябва да извикаш линейка.
Да, може би.
Соломон?
Проклятие.
Намерих го.
Държим те.
Обичам те, всичко е наред.
Обичам те. Всичко е наред.
Когато внук ти изчезна, ти се уплаши и се моли на бог,
а бог го беше зарязал да умре под краката ти.
Може би бог не те обича толкова, колкото ти се иска.
Може би според него е арогантно да мислиш, че знаеш волята му.
Бог го върна при нас.
Отиди да видиш какво направих с Йона Ламбрехт.
Ще видиш, че бог няма нищо общо.
Нищо.
Ще се оправиш.
Добре. Това са документите.
Пътят до Джеферсън е два часа. Ще ви чакат на общинската граница.
Добре, до после.
Тоя е огромен. Бъдете нащрек. - Ще бъдем.
Какво правиш бе!?
Престани веднага!
Искаш ли пак да ти пусна ток?!
Говори шериф Йонърс от Банши. - Престани, ще те гръмна!
Флин, откъде я взе? - Не мога да ти кажа.
Хайде, Дейва. Моля те, вдигни.
Вдигни, вдигни.
Аз съм Дейва, остави съобщение.
Или недей. Чао.
Дейва, аз съм мама.
Дори не знам откъде да започна. Имам да ти казвам толкова много.
Искам само да знаеш, че те обичам.
Винаги съм те обичала, това никога не е било лъжа.
Искам само ти и Макс да бъдете щастливи, в безопасност.
Когато се прибера, може да ме попиташ
каквото искаш и ще ти отговоря.
Можем отново да бъдем заедно.
Само не се отказвай от мен, чуваш ли?
Обичам те.
Кажи и на Макс, че го обичам.
Благодаря.
Мога ли да ти помогна с нещо?
Изглеждаш много тъжна.
Представа си нямаш.
Искаш ли компания?
Знаеш ли, във всеки друг случай бих ти казала да се разкараш.
Какво се е случило с него? - Съпротива при арест.
Ожесточена.
Не. Не го прави, татко.
Ти сама го направи. - Татко! Мамо!
Не им позволявайте!
Направи ли самопризнания? - Не ти трябват, намерихме момчето.
Как е то?
Ще ви каже всичко необходимо, да докажете убийството.
Добре си се справил.
Поздравления. Участъкът имаше нужда от този успех.
Работата ми е да служа.
Надявам се адски да те боли.
Чувал ли си Емет или Шаван? - Не, защо?
Не мога да се свържа с тях.
Но имат още половин час.
Продължавай да опитваш. - Продължавам.
Не мърдай.
Откъде е тази мания на белите по оковите?
Откакто сте дошли тук постоянно оковавате хората.
Кажи на шерифа, че скоро ще се видим.
Лягай долу, ченге!
Долу, веднага!
Пусни го.
Заповядай, черен. Мисля, че са твои.
Силна е.
Боже. - Ченгетата.
По дяволите.
Спокойно. - Как сте, г-н полицай?
Не правим нищо лошо.
Родителите ви знаят ли, че се друсате тук?
Вървете си. - Разбрахме.
Веднага.
Дейва.
Вие сте кретени.
Знаеш ли, наистина не трябва да пушиш трева.
Знам. - Добре.
Ядосана си на майка си?
Не знаеш как се чувствам. - Да, но правиш точно това, нали?
Опитваш се да я нараниш.
Няма да се получи. Само ще влошиш нещата.
А ти откога си специалист? Имаш ли деца?
Не.
Но разбирам от влошаване на нещата. - Вярвам ти.
Баща ти пристигна.
Благодаря за сока.
Май трябва да те поздравя.
Ти си баща!
Докато го правеше за парите, те разбирах.
Докато беше за любовта на живота ти, пак те разбирах.
Но ако мислиш да се размотаваш тук, да ми се правиш на татенце,
за да оправиш всичките си грешки, ще съжаляваш жестоко.
На близките ти хора им се случват гадости.
Ако ти пука за тях, трябва да се махнеш от живота им.
Занеси диамантите в Ню Йорк.
Вземи им колкото можеш. - Амин, братко.
Най-после ти дойде акълът. - Обади ми се, като приключиш.
Аз ще дойда.
Където и да е, но да не е тук. Където и да е по света.
Добре ли си? Мили боже.
Трябва да те прегледат. - Добре съм.
Не знаех, че е толкова зле, иначе щях да дойда.
Знам.
За момент,
след катастрофата,
мислех, че съм мъртва.
Хайде, ще те закарам вкъщи.
За още един рунд ли идваш? - Не. По-рано ти казах нещо.
Че мирът иска повече сила, отколкото войната.
Мисля, че аз самият имам нужда да си припомня този урок.
Надявам се да приемеш това предложение за мир.
Седем от зъбите на човека, убил момичето.
Той в момента е в ареста. Можеш да си направиш медальон.
Кажи на своите хора, че си донесъл мир.
Ще се радваш да узнаеш, че човекът не е от вашите.
„Да го не пощади окото ти: душа за душа,
око за око, зъб за зъб.“
Това не променя нищо. - И аз го мразя колкото и ти.
Но може би Проктър е прав - сега не е време за война.
Няма да работиш с Проктър. - Хънтър вече владее съвета.
Не мога да си позволя унижения. Сама го каза, надушиха кръв.
Да, затова ще бъдеш акулата.
Бъди проклетата акула, Алекс!
Какво правиш, Нола? Ще ме удариш ли?
Мисля, че сгреших, като те помолих да останеш тук.
След всичко, което се случи, и всичко, което преживя...
Трябваше да го обмисля.
Съжалявам, но мястото ти вече не е тук.
Да.
То никога не е било. - Предполагам, че е така.
Къде ще отидеш? Нола. - Недей.
Най-после си вожд. Не се съмнявай в себе си.
Готини дрехи. - Подобно.
Благодаря.
Къде отиваме? - Имаш посетител. Насам.
Вътре? - Вътре.
Върви.
Сядай.
Изненадана ли си да ме видиш?
Не. Не особено.
Явно ние двамата сме много трудни за убиване.
Това ни е семейна черта. - Какво правиш тук?
Всеки път, когато те погледна,
виждам майка ти.
Това ме стопля.
И същевременно ме убива.
Когато се запознах с нея, тя беше с друг мъж.
Но аз я ухажвах безсрамно.
Непреклонно.
Първоначално ме мислеше за луд.
А след време вече знаеше, че съм луд.
Но никога не се усъмни в любовта ми.
Любов. Истина.
Лудост.
Тези три неща са много по-близки, отколкото хората признават.
Аз направих... направих грешки, Анастасия.
Твърде много и прекалено лоши, за да очаквам прошка.
Но исках да ти кажа, преди да е станало твърде късно,
че това, за което мислиш, че е било лудост,
беше най-великата любов, която съм изпитвал.
Това е последният път, когато ще се видим.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXIV http://subs.sab.bz