Какъв ти е проблемът?
АНТЪНИ СТАР
ИВАНА МИЛИЧЕВИЧ
УЛРИХ ТОМСЕН
ФРАНКИ ФЕЙСОН
ХУН ЛИЙ
РЪС БЛЕКУЕЛ МАТ СЕРВИТО
ДЕМЕТРИУС ГРОСЕ
ТРИЕСТ КЕЛИ ДЪН РИАН ШЕЙН
ЛИЛИ СИМЪНС АНТЪНИ РУВИВАР
БЕН КРОС
Музика МЕТОДИК ДАУТ
Монтаж ЕЙМИ ФЛЕМИНГ
Костюми ПЕЙША ПРУТИ
Декори ДЖ. КЕСЪЛС Оператор КР. ФАЛУНА
По идея на ДЖ. ТРОПЪР & Д. ШИКЛЪР
БАНШИ II 2. Гръмотевичния човек
Сценарий Д. ШИКЛЪР Режисьор ГРЕГ ЯЙТАНЕС
Елизабет.
Джулиет, г-н Проктър тук ли е? - Очаква ли те?
Мисля, че винаги ме очаква. - Разбирам те.
Влизай, ще му кажа, че отиваш. - Благодаря.
Извинявай, не знаех, че имаш среща. - Няма проблем, влизай.
И без това тъкмо приключвахме. Нали, г-н Кемдън?
Помощник-шериф Лотъс, това е мой колега, Айзък Кемдън.
Какво става тук?
Г-н Кемдън е претърпял злополука, но вече всичко е наред.
Нали, Айзък? - Да.
Сигурен ли си? - Да, добре съм.
Бъртън, почерпи г-н Кемдън едно питие на излизане.
Ще се видим другата седмица.
Какво беше това? - Водехме дребни преговори.
Да ти предложа едно? - Не, благодаря, на работа съм.
С какво мога да ти бъда полезен? - Разследвам около двете тела,
които открихме миналия месец. - Да, Мънсън и Рандал.
Да. За теб ли работят? - Работеха, да.
С какво се занимаваха? - Превозваха месо.
Това не е сред професиите с висок риск от убийство.
Да. Казах и на Ксавие - не знам какво са правели в свободното си време.
Знам. Реших да видя дали няма да добавиш още нещо към това.
Да не намекваш, че съм излъгал ФБР?
Както казах, просто разследвам. - И сега приключи.
Можеш да се изпратиш и сам.
Благодаря за отделеното време. Както винаги, много ми помогна.
А случайно да си спомняш кога си ги видял за последно?
Всъщност да. В деня, когато пристигна шериф Худ.
Понякога мозъкът си прави интересни асоциации.
Благодаря. - Пак заповядай.
Все още изчисляваме загубите от експлозията...
Не знаех, че съветът има събрание.
Свиках спешно събрание. - Така ли? И кое е спешното?
Ще бъда прям, не може да бездействаме, докато племето върви към фалит.
Два месеца и вече си планирал преврат.
През тези месеци разрушиха хотела и обраха казиното ни.
Между двете събития има връзка. Признавам, че имахме затруднения,
но с хората ми работим по въпроса и скоро ще си върнем парите.
Не става въпрос за парите, Алекс. А за способността ти да водиш.
Щях да му вярвам повече, ако целта му не беше да ме измести.
И така да е, амбициите му не смекчават нашите проблеми.
Проблемите ни са ми пределно ясни. Просто ми трябва малко време.
Имаше предостатъчно време. - Това не е лов на вещици, Алекс.
Опитваме се да изпълняваме дълга си към племето.
Аз обичах и уважавах баща ти.
Всички ние. Но за да почетем паметта му...
Не прекалявай, Джордж.
И никога повече не ми казвай как да почитам баща си.
Ще се видим на следващото събрание.
Катеричке. - Брийс.
За бога. - Добре изглеждаш.
Помощник-шериф, а? Поздравления.
Нямаш право да бъдеш тук. Имаш ограничителна заповед.
Не знам как иначе да те видя. - Не трябва да ме виждаш.
Това е идеята на ограничението. - Не искам да създавам проблеми.
Искам да си тръгнеш веднага. - Дай ми само две минути.
Само за това те моля.
Добре, две минути. - Благодаря.
Виж, катеричке... - Не ме наричай така.
Знам колко си ми ядосана, и аз го заслужавам напълно.
Преди три години бях гневен и пиян, но вече не съм такъв.
Трезвен съм от две години.
Не съм имал добра работа от седем месеца.
Щом ми направят проверка, миналото ми тук...
Не ме обвинявай за досието си. - Не, разбира се.
Става въпрос за Джеси. Братовчед ми, знаеш го.
Предложи ми да работя с него, той прави басейни тук.
Добро заплащане, осигуровки, но няма да ме вземе,
докато имам ограничителна заповед. - Сигурно се шегуваш.
Знам, че искам много, кат... Шаван.
И не заслужавам милостта ти.
Търсих работа навсякъде и не мога да намеря нищо.
Това е моят шанс.
Какво търсиш тук, Брийс? - Всичко е наред, Емет.
Разкарай се, за да не те разкарам аз.
Емет, аз ще се оправя.
Шерифе, трябва да подпишеш докладите.
Какво е това? - Аз ги пиша, а ти ги подписваш.
Какво става?
Брийс Конърс, бившият съпруг на Шаван.
Какво беше това? - Търси си работа.
Иска да анулирам ограничението. - Дано да си му отказала.
Казах му да започне работата. - След всичко, на което те подложи?
Емет, виж...
Аз вече не съм същият човек. Може и той да не е.
Не искам да му преча да работи.
Обвинението и защитата са подписали споразумението.
Така ли е? - Да, съгласни сме.
По обвиненията в стрелба с незаконно оръжие.
Да, ваша чест. - Добре, тогава.
Г-жо Хоупуел, изправете се.
Прегледах полицейските доклади за въпросната нощ и взех предвид
смекчаващите вината обстоятелства, както и препоръката на обвинението.
Според препоръчителната минимална присъда
ви осъждам на минимум 30 дни в затвора за жени в Мърсър.
Ваша чест!? Мърсър е на 300 км от тук.
Това е наказание за семейството й. - Затворите в окръга са препълнени.
Нищо не можеш да направиш, Джаксън.
Затворничката ще влезе в ареста веднага.
Можете ли поне да отложите със 72 часа, та г-жа Хоупуел,
майка на две деца, поне да си уреди нещата?
Съгласни сме.
Г-жо Хоупуел, трябва да се предадете
в участъка на Банши в 9:00 ч. след три дни.
Ако не го направите, ще нарушите присъдата.
Разбирате ли? - Да.
Гордън. - Шерифе.
Как са децата? - Ти как мислиш, мамка му?
Расийн само я тормози. Мисли, че тя знае нещо.
И най-вероятно е прав. - Затова ли я пращаш в затвора?
Мамка ти. Недей да обвиняваш мен.
Ти си виновен за това, не аз. Искаш ли да ме удариш?
Хайде, удари ме. Така действаш ти, нали?
Хайде, копеле, удари ме. Удари ме, копеле.
Първият път ще ти се размине. Но само първият път.
Ела да танцуваме. Искам да танцувам със съпруга си.
Не искам, катеричке. Предпочитам да те гледам.
Добре, имаш 10 минути, след това се връщам за теб.
10 минути.
Майната ти.
Брийс, какво правиш? - Разкарай се!
Не се приближавай до жена ми. - Престани!
И за това си виновна ти.
Да си въртиш задника около него пред очите ми?!
Добре ли си?
Голямо плямпало е Емет.
Не искам да говоря за това.
Моля те.
Значи ще влезе на топло? - Да.
Не искам да бъда безчувствен... - Расийн не се интересува от вас.
И ни се размина? - Искаш да те разпитват ли?
Не, благодаря.
Просто ме притеснява фактът, че той е високопоставен
федерален агент, който не отговаря пред никого.
Майка ти не ти ли е казала - на харизан кон зъбите не се гледат?
Не, майка ми казваше, че мъдростите са ненужни.
И само глупаците имат нужда от мъдрости.
Виж ти, какви сте ми домашари.
Това е твоят дял.
И твоят.
Какво се блещиш, бе? - Просто понякога забравям...
Няма значение.
Парите бяха 156 000 долара, по 39 хилядарки на човек.
Определено можем и повече.
Това е нейният дял.
Ти ги пази. - Значи наистина влиза в затвора?
За 30 дни, не е чак толкова лошо.
Затворът си е затвор.
Какво искаш? - По един или друг начин
ще се научиш да стоиш далеч от казиното ми.
Няма ли да измислиш нещо ново?
Добре, ето ти нещо ново.
Ти не си единственият в града, който може да намери Ц4.
Открадна 156 000 от камиона ми.
Искам си ги.
Здравей, искам да поговорим.
Брийс, какво правиш тук? Момчетата ми казаха за пожара.
Просто реших, че...
Не знам.
Нещо от вътре ли искаш? - Не, само исках да те видя.
Скоро си тръгвам и... - Целият град знае. Поздравления.
Исках да си тръгна, преди да се върнеш.
Не може да идваш тук. - Знам.
Само ще вляза да видя Макс... - Не може да влизаш.
Аз все още съм ви майка.
Не знам, така ли е? Може би и това е лъжа?
Виж, знам, че имам да ти се реванширам.
Имаше причини, които... - Не ми пука, майко.
Макс още спи при мен, страх го е, защото заради теб го отвлякоха.
Ще ти помогна за работата и край.
Не искам да те чувам, и не искам да идваш в дома ми.
Е, все пак.
Радвам се, че при теб всичко е наред.
Стой далеч от нас.
Гледай какво идва, брато. - Здравей, хубавице.
Защо не пиеш по едно с нас? - Не, благодаря.
Скоро отплаваме. - Ще пропусна, благодаря.
Поне върви по-бавно, за да ти огледам задника.
Проклятие, истинска красота. Мислила ли си да станеш модел?
А ти мислил ли си да млъкнеш? - Братле, отрязаха те.
Млъквай.
Вижте кой се връща.
Чакай, по-бавно. Преди малко не беше много мила.
Сега можеш да ми се реваншираш.
Наистина ли мислиш, че можеш да удряш американски пехотинец?
Пусни ме! - По-добре се научиш да удряш.
Сега ще ти покажа...
Коя си ти? - И да ти кажа, няма да помниш.
Благодаря. - Не ми благодари.
Какво е това? - Това... е хлороформ.
Дано да е важно.
Какво правиш? - Тя е важна за него.
Освен това ни дължи много повече пари, отколкото ще му поискаме.
Джордж Хънтър ти е вдигнал мерника.
Имаш нужда от нещо, което да успокои съвета.
Тя просто ще въвлече и Проктър в играта.
Мога ли да ти помогна? - Къде е?
За какво говориш? - Говоря за Ребека, къде е?
По-добре се успокой, не съм я виждал.
Снощи не се прибра. - Потърси ли я по телефона?
Да, по-рано.
Алекс. - Не се тревожи за Ребека.
Чувства се чудесно, засега.
Все още си чакам парите. - Искам да я чуя.
Слушаш ли ме? - Да.
Донеси моите 156 000 до обед. - Не съм ти обрал камиона.
Тогава това е първата вноска за казиното, което взриви.
Чуй ме добре. Много скоро ще осъзнаеш
каква голяма грешка допусна днес.
И когато това стане, докато ме умоляваш за милост,
искам да си спомниш момента, в който подписа смъртта си.
Добре, записах си. Сега ми донеси шибаните пари.
Ребека е при Алекс Лонгшадоу. Искам да я измъкнеш.
Нямам правомощия в резервата. - Ако отида аз, ще съм с армия.
Това ли искаш? - Защо не ми кажеш какво става?
Преди няколко седмици ми каза, че си ми длъжник.
Сигурен съм, че го помниш.
Добре. Върви да я вземеш.
Пийни, всичко е наред.
Хайде.
Полека.
Сигурен съм, че чичо ти скоро ще дойде.
Аз също съм сигурна.
Виждал съм те на пазара.
Вие продавате пай.
Но сега това е в миналото и си в друг семеен бизнес.
Жалко.
Харесвах вашите пайове.
Помогна ли му да го направи?
Какво да направи?
Мисля, че добре знаеш за какво говоря.
Ние имаме една легенда за Гръмотевичния човек.
Той се преражда с всяко поколение.
Той е силен като бог, невероятен любовник и безстрашен воин.
Но отвън изглежда като нормален човек.
И всеки мъж се чуди дали той самият е Гръмотевичния човек.
И всяка жена се чуди дали той не е нейният мъж.
Някои живеят, за да го открият.
Но другите знаят, че той ще ги унищожи.
Ти си мислиш, че си открила своя гръмотевичен човек.
Аз си имам достатъчно гръмотевици.
Наистина ли... амишко момиче?
Чичо ти ли обра моя камион?
Чичо ми продава месо.
Чичо ти взриви моя хотел.
На твое място бих се притеснявала какво ще направи с теб.
Ще видим.
Още пет секунди.
Вътре сме.
Тоест ти.
Би трябвало да си в кухнята. - Шерифе, да не се загубихте?
Това кухнята ли е? Значи не съм.
Най-изолиран е ВИП апартаментът.
Преглеждам и двете скици, на старото и новото казино,
и не мога да разбера кое е построено и кое не.
Предположи.
В края на коридора, вляво.
Вместо да хаквам Гугъл,
аз се занимавам с индиански шатри.
Шерифско управление на Банши. Трябва да вляза.
Вие нямате правомощия тук. Ако не сте в списъка, не може.
Да, но...
Аз мога да те застрелям.
И аз мога да те застрелям.
Това прозвуча гадно.
Нямат „зарове“. - Сега ли ще се шегуваш?
Мини през казиното и се качи по стълбите.
По дяволите. - Какво?
Какво става, по дяволите? - Джоб.
Скъпи, обади се.
Стига, бе.
Шериф Худ.
Здрасти. - А мислех, че те познавам.
Гадно, а? - Да не пропускам нещо?
Познаваме се отпреди. - Дошъл съм за момичето.
Значи си един от лакеите на Проктър?
Не. Ако имаш проблеми с Проктър, разбери се с него.
Аз се намесвам само когато отвлекат момиче.
Освободете я. - Не си в позиция да нареждаш.
Какво, това ли? И двамата знаем, че няма да стреля.
Не бъди толкова сигурен.
Добре, това е ваша земя и нямам правомощия, знам.
Но имам чувството, че тя няма да повдигне обвинение.
Можем да приемем всичко това за недоразумение.
Пуснете я и това никога не се е случвало.
Свали пистолета. - Мамка му.
Чао.
Добре ли си? - Добре съм.
Чудно.
Благодаря.
Полудя ли? - Няма да застрелваме шериф.
Поначало идеята беше лоша.
Край с демонстрациите. Време е за по-директен подход.
Ти ме спаси. Благодаря.
За нищо.
Кървиш. - Добре съм, само драскотина.
Казах, че съм добре.
Ребека.
Знам, че това е труден период за теб,
но чичо ти не е добър човек.
Не трябва да живееш тук.
Тогава мога да живея с теб.
Аз също не съм добър човек.
Добре ли си? - Добре съм.
Ще вляза да хапна нещо.
Как мина? - Лесна работа.
Благодаря ти, наистина.
Както каза - бях ти длъжник.
Шерифе.
Така и не ме попита дали аз съм обрал камиона.
Мисля, че реших, че не е в твой стил.
Не е.
Хубаво е.
Купих ти нещо. - Алекс.
Великолепно е.
Какво ще кажеш? - Прекрасна си.
Проктър, мамка му! - Здравей, Алекс.
Луд ли си, да идваш в дома ми? - Охраната ти не е много добра.
Трябва да поговориш с тях, когато се свестят.
Колко романтично. - Разкарай се от тук.
Спокойно, няма да се застоявам.
Какво е това, мамка му?
Ако се доближиш до племенницата ми, кръвта няма да е телешка.
Ще бъде кръвта на близките ти.
На всеки един, когото докопам.
Ще те удавя в кръвта им.
Дори не искам да знам.
Мислех, че ще те видя утре.
Между мотелската ми стая и затвора няма особена разлика.
Решиха да изпия едно, докато имам възможност.
Това са 30 дни.
Не са достатъчно, та затворът да те побърка.
Ако някой те провокира, не отвръщай.
Трай си и си излежи присъдата спокойно.
Не за затвора се тревожа.
Всичко ще се оправи.
Просто трябва да им дадеш малко време.
По-добре се наспи.
Утре ни чака дълъг път.
Да.
Добре ли си?
Всичко е заради мен.
Отива в затвора заради мен.
Ти си излежал 15 години за нея. - Това не променя нещата.
Не си се замислил как ще й се отрази твоето присъствие в града.
Но никой не може да направи такова изпълнение, без да обърка нещо.
И ми го казваш чак сега. - Мисля, че ти го казах и в началото.
Можеш да седиш тук и да се напиеш,
докато си припомняш какво си преживял.
Това правим ние, бившите затворници.
Но рано или късно идва момент, когато има само един важен въпрос.
„Какво ще правя оттук нататък?“
Не забравяй какво ти казах.
Излежи си я спокойно.
Знам.
Гледай я тази кучка.
Истинска кучка от Малибу излежава присъда.
Катеричке, ще закъснеем. - Оправям си косата.
По-бързо. - Спокойно, храната няма да свърши.
Не ми викай „спокойно“!
Здрасти, катеричке.
Какво търсиш тук?
Реших да ти приготвя вечеря, както едно време.
Не можеш да влизаш в дома ми. - Помниш ли петъците?
Аз готвех, а после танцувахме в кухнята.
Мислех, че вече не пиеш. - Това е само една бира.
Хайде, само един танц.
Разкарай се от дома ми!
Внимавай.
Опитвам се да бъда добър, да изгладя нещата.
Казах да се махнеш от дома ми, мамка му! Веднага!
Ще ме застреляш ли, катеричке?
Така ли?
Мамка му, Шаван!
Следващият ще е в корема.
Сега си голямото ченге, а?
Искаш ли да ти оправя косата? Ето така.
Давай.
Застреляй ме.
Направи го, кучко!
Алма, какво става? - Малко се тревожа за Шаван.
Закъснява с един час за нощно дежурство.
Звъня ли й на мобилния? - Навсякъде.
Тъкмо мислех да изпратя някого у тях.
Недей, аз ще отида.
Шаван.
Какво става, шефе?
Очакваш ли някого?
Не очаквах никого.
Искаш ли да ми разкажеш? - Не особено.
Добре.
Кажи ми къде е отседнал.
В „Мотор лодж“.
Близо до къщата на братовчед му.
Шибана кукличка.
Проблем ли имаш, кукличке?
Я, кой е дошъл да се извини.
Хайде.
Хайде!
Ами... в крайна сметка се оказа, че Брийс не е отседнал в „Мотор лодж“.
Извинявай, моя грешка.
Вече извиках линейка. - Знам, чух.
Ранена ли си? - Добре съм.
Ще ми вземат значката.
На изпитателен срок съм.
Прибирай се, аз ще оправя нещата тук. - Той ще им каже, че съм аз.
Аз ще си поговоря с него. Той няма да се задържи в града.
Сигурен ли си? - Да.
Прибирай се.
През последните три години не е имало ден,
в който да не си представя някаква версия на това.
И сега как се чувстваш?
По-добре, отколкото си го представях.
Благодаря, шефе. - За нищо.
Благодаря.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXIV http://subs.sab.bz