ЛИАМ НИЙСЪН
Дами и господа, започваме да се снишаваме над Берлин.
ДАЯН КРЮГЕР
Добро утро. - Поспа ли?
Не, ще спя в хотела.
Ще се справиш отлично.
Винаги успяваш.
ДЖЕНЮЪРИ ДЖОУНС
ЕЙДЪН КУИН, БРУНО ГАНЦ, ФРАНК ЛАНГЕЛА и др.
Каква е целта на посещението ви? - На конференция по биотехнологии съм.
Ще изнасям лекция.
Г-н и г-жа Харис, добре дошли в Берлин.
Благодаря ви.
"Ще изнасям лекция"? - Тя ме попита.
Добре дошъл в Берлин.
БЕЗ ИМЕ
Мартин, качвай се, шофьорът ще се погрижи.
Какво ли казва? - Нямам представа.
Виж, пише за изложбата на Кроненберг. - О, да.
Помниш ли изложбата в Чикаго? - Да.
Защо не се срещнем там в събота след обяда ми с професор Брестлър?
Обещаваш ли, че ще дойдеш? - Обещавам.
Добре дошли в хотел Адлон. - Благодаря.
Ти влизай, скъпа, аз ще се оправя тук.
Отсядали ли сте при нас преди? - За първи път сме в Берлин.
Колко ви дължа? - 57 евро, господине.
Добре дошли в хотел Адлон Кемпински. Как да ви помогна?
Доктор и г-жа Харис, президентския апартамент.
Чакай. - Всичко ли е наред, господине?
Това всичкия багаж от таксито ли е? - Да.
Простете, но се боя, че апартаментът не е свободен.
От съображения за безопасност са направени промени.
Потвърдихме резервацията преди 2 седмици.
Може ли да отговоря на повикването?
Боже. Извинете, има ли и друг маршрут?
Хайде де!
Внимавайте!
Чувате ли ме?
Доктор Фраге!
Не говоря немски. - Англичанин ли сте?
Американец.
Претърпели сте катастрофа. - Катастрофа.
Можете ли да ми кажете името си?
Името ви? - Мартин Харис.
Доктор Мартин Харис.
Къде е съпругата ми Лиз, тя ранена ли е?
Добре ли е? - Доктор Харис, всичко е наред.
Бил сте единственият пътник. - Таксито е паднало в реката.
Сърцето ви е спряло за няколко минути.
Днес сме четвъртък, 24 ноември. Бяхте в кома 4 дни.
Слава Богу. Съпругата ми е с мен в Берлин.
Къде е тя? Защо не е дошла?
Не открихме никакви документи у вас.
Не, не. Моля, останете спокоен.
Ще се свържем със съпругата ви. Тя има ли мобилен телефон?
Естествено, че да. Номерът е...
Не мога да си спомня. - Какво си спомняте, Мартин?
След като пристигнахме на летището с Лиз се качихме на такси.
Не знам как съм попаднал тук.
Нищо не се знае при такива тежки травми.
Спомените може да се изгубят. Повечето се възвръщат.
Но едва ли напълно ще възстановите спомените си от инцидента.
Междувременно ще проверя дали някой е търсил Мартин Харис.
Да, разбира се.
Дрехите ви.
Някой потърсил ли ме е? Съпругата ми?
Ела тук!
Прекрасен е. - Радвам се, че ти харесва.
Подари ми го в Париж, на медения ни месец.
Принц Шада пристигна в Берлин за конференцията по биотехнологии.
Носят се слухове, че на тазгодишната
конференция ще бъде съобщено важно научно откритие.
Най-големите учени в света са настанени в хотел Адлон...
Хотел Адлон...
Тук съм за конференцията.
Сестра!
Знаете ли на какъв риск се излагате? - Докторе...
От 4 дни съм тук, съпругата ми не знае къде съм.
Трябва да я открия.
Подпишете се. Така ме освобождавате от отговорност.
Ето ви визитката ми.
При затруднения с говора или други симптоми, обадете ми се незабавно.
Благодаря ви.
Добре дошли в хотел Адлон. - Гост на хотела съм и загубих ключа.
Трябва ми друг ключ. Отседнал съм в президентския апартамент.
Как се казвате? - Мартин Харис, доктор Мартин Харис.
Може ли да видя документите ви, г-н Харис?
Изгубих си паспорта. - Ще ми трябва някакъв документ.
Ако някой ме придружи до стаята ми, ще ви покажа.
Само секунда.
Извинете, имате ли покана? - Не.
Тоест, да. Доктор Мартин Харис, името ми е в списъка.
Ще проверя. - Мисля, че съпругата ми тъкмо влезе.
Доктор Мартин Харис? - Да.
Да. Аз съм началник на охранителната служба на хотела.
Имате ли паспорт или шофьорска книжка?
Не, но... Професор Брестлър!
Познава ме, може да потвърди кой съм.
Бъдете търпелив и няма да има проблем. - Изключително търпелив съм.
Тук е. Жената до масата е съпругата ми.
Нямаше ме 4 дни и тя няма представа какво се е случило с мен.
Заведете ме при нея веднага.
Добре. - Благодаря ви.
Дамата с черната рокля. - Добре.
Извинете, госпожо, съпругът ви е тук.
Лиз, Боже мой...
Извинете, познавам ли ви?
Лиз, какво става? Съжалявам.
Претърпях катастрофа, бях в кома. Не знаеха кой съм.
Казах, че съжалявам.
Явно ме бъркате с някой друг.
Лиз, това съм аз, Мартин. Съпругът ти.
Това е някакво недоразумение. Не познавам този човек.
Мартин! Това е съпругът ми.
Вие ли сте доктор Мартин Харис. - Така пише на табелката.
Да, още съм си аз.
Какво става? Това някаква шега ли е?
Каква шега? - Не е особено забавна.
Познавате ли този човек? - Не.
Кой си ти, по дяволите? - А ти кой си?
Аз съм съпругът й. - Добре.
Бихте ли го махнали от нас? - Лиз, не ме ли помниш?
Махни си ръцете от мен. - Лиз, какво става? Защо го правиш?
Защо не се разходиш някъде?
Ако не напуснете, ще повикаме полиция. - Извикайте и армията ако искате!
Добра идея! Какво се случва тук?
Излагаш ме, моля те. - Изведете го оттук.
Лиз! Нараняваш ме.
Лиз, защо ми го причиняваш!
Това там е Лиз!
А аз...
Сигурно съм бил отвън. Не мога да си спомня.
Както виждате архивът потвърждава идването на семейство Харис
на 20-ти ноември в 7 часа и 30 минути. - В 8 и 50 тя влиза в апартамента.
Доктор Харис я е последвал в 15 часа.
Какво? - Благодаря.
Той не е Мартин Харис, аз съм Мартин Харис.
Онзи човек се преструва на мен. - Ами съпругата ви?
Може би я е принуждава. - Защо? Помогнете ми.
Потърсете в интернет.
Има 400 души с името Мартин Харис в Щатите.
Вече проверихме. - Род. Родни Коул.
Мой приятел, живее в Щатите. Може да потвърди самоличността ми.
Моля ви, обадете му се.
Номерът е: 001-508-146-2595.
Аз съм доктор Коул... - Телефонен секретар.
Говорете с професор Брестлър. Заради него съм в Берлин.
Той ме покани на конференцията.
Познавате професор Брестлър? - Да.
Не сме се срещали, но сме говорили по телефона,
изпращали сме си имейли.
Защо не го арестувате? - За какво?
Че е влязъл законно в страната,
че е предоставил нужните документи и че се е отседнал тук със съпругата си?
Простете, с вашата съпруга.
Тя наистина ми е съпруга.
Открих информация за доктор Харис в университета Лангмор.
Благодаря ви. Това се опитвах да...
Добре. - Чакайте, моля ви...
Ще ме арестувате ли? Искам да говоря с посолството.
За съжаление посолството е затворено до понеделник.
Може ли да си кажем нещо насаме? - Добре.
Чуйте, вероятно сте прав.
Претърпях катастрофа.
Не си спомням нещата много ясно. Объркан съм.
Това е лекарят ми в болницата в Берлин.
Предупреди ме, че може да се случи нещо такова.
Трябва да се върна там. Толкова ме е срам.
Значи сега казвате, че името ви не е Мартин Харис?
Не знам.
Моля ви, закарайте го на този адрес.
Чакайте, спрете. Промених си решението.
Трябва ми паспорт. - Моля ви.
Полицията лоша, много лоша.
Аз съм доктор Коул. Моля, оставете съобщение.
Родни, Мартин се обажда. На конференцията в Берлин съм, но...
Лиз... Не разбирам какво прави.
Има намесен и друг мъж.
В беда съм, Род.
Изчакайте с вратата!
12 и 30 часа следобяд.
Среща с професор Брестлър.
Университетът.
Казва, че не му пука, че ти е спасила живота.
Кучката му струвала 20 000 евро.
Застраховката няма да покрие щетите, защото тя е нямала книжка.
Казва, че нелегалните емигранти разрушават немското общество.
Значи не знае къде е тя? - Никой не знае.
Благодаря.
Извинете. - Жалко, че не можахме да помогнем.
Сигурен съм, че знаеш къде е. Искам само да й благодаря, че ме спаси.
Мога да й дам пари. Искам просто да й благодаря!
Моля те.
Помниш ли ме? Возих се в таксито ти.
Не карам такси.
Катастрофирахме с таксито ти. Искам да знам откъде ме взе?
Накъде отивах? - Как ме откри?
Приятелят ти Бико. - Връщай се обратно на работа!
Остави ме на мира.
Моля те, помогни ми. - Остави ме.
Благодаря ти, че ме спаси.
Извинете, търся професор Брестлър.
Имахме уговорка. Закъснях. - Името ви, моля.
Доктор Мартин Харис.
Почакайте тук, моля. Професорът ме познава.
Уговорката ни е отпреди седмици.
Какво правите тук? - Професоре...
Това е забранена зона, кой сте вие?
Този човек не е Мартин Харис, аз съм доктор Мартин Харис.
Значи има двама Мартин Харис? - Не, нека ви обясня.
Този мъж дойде в хотела, преструвайки се на мен.
Извикаха полицията. - Кучи сине, аз ще извикам полицията.
Излязъл е от болницата, претърпял е катастрофа.
Професоре... - Да повикам ли полиция?
Да. - Разговаряхме по телефона.
Обсъждахме алтернативни методи за размножаване.
Казах ви за баща ми - учител с голяма страст към науката.
Говорихме за децата ви.
Колко време прекарвате с тях, откакто жена ви е починала. Две момичета?
Казахте ми имената им.
Знам ги. - Лорал...
И Лили, близначки, 10-годишни.
На тази възраст казах на баща си, че искам да стана ботаник.
Говорeхме по телефона. Казах ви, че дотогава
не бях виждал баща си така щастлив. - Не, това не си бил ти.
Помните ли как говорихме колко смели са били жените ни.
Разказах ви за медения ни месец в Париж...
С моята съпруга.
Тя искаше да види всички училища, а аз исках да видя само политехниката.
Но тя настояваше. - Тогава за пръв път видях...
Витрувианския човек!
Не може да е истина. - Полицията дойде.
Не знам кой е този човек, но той ми отне всичко.
Трябва да го арестувате. Хайде, арестувайте го!
Едва ли е нужно да го правят.
Вода? - Не.
Може би не трябва да го правя, но...
Мой приятел...
той намира хора.
Мартин, грешката беше моя, не биваше да ви пускам.
Какво се случва с мен? - Объркване, загуба на паметта,
загуба на самоличността.
Това са обичайни етапи от възстановяването.
Събуденият от кома вярва в реалност, която преди е била само фантазия.
Ще ви упоим и ще направим изследвания, за да разберем какво се случва.
Щом не съм Мартин Харис, защо знам толкова много за него?
Може би сте чели за него или сте го срещали някога.
Знаете ли какво е чувството човек да полудява?
Това е война между убеждението ни кои сме и реалността.
Кое смятате, че ще спечели?
Здравейте, Мартин, това няма да отнеме много време.
Извинете, къде отвеждате пациента?
Трябва да заведа пациента в американската болница във Висбаден.
Трябват ми нужните документи. - Ето ги.
Трябва да се обадя по телефона.
Всичко е наред. Чувствам се много по-добре.
Ало.
Вие сте Юрген, нали? - Да.
Познавате ли я? - Грижеше се за мен в болницата.
И с мен беше мила.
Съжалявам. Тя е мъртва.
Влезте. - Благодаря.
Питие? - Не, благодаря.
Работех в Щази - министерството на държавната сигурност.
Тайните служби на ГДР? - Да.
Гордея се с това.
Извинете ме, не мога вече да пия, но така забравям живота.
Немците сме експерти по забравянето.
Забравихме нацизма, сега забравяме и 40 години комунизъм.
Но не само историята се забравя. И хора се забравят.
Моля ви, разкажете ми повече за сестра Гретхен.
Интересна история. - За момент бях убеден, че полудявам.
Но когато дойдоха за мен, когато убиха приятелката ви,
разбрах.
Не съм сигурен, че мога да ви помогна.
Моля ви да ми помогнете да докажете, че аз съм... аз.
Може ли да погледна? - Заповядайте.
Подарък от баща ми е. Винаги я нося с мен.
Това говори ли ви нещо? - Не, това е почеркът на жена ми.
Сигурно значи нещо за нея.
Това е графикът ми за тази седмица. Написах го по памет.
Съпругата ви е намесена. Трябва да е имало нещо.
Нови запознанства? - Не.
Необяснено отсъствие? - Нищо такова, щях да знам.
Мъжете винаги обичат да мислят... - Не е Лиз, познавам я.
Само че тя не ви познава.
Който и да го прави, го е планирал.
Имат паспорти, кредитни карти, дори семейни снимки.
Това изисква подготовка, нали?
Имат детайлна информация за проучванията ми, за взаимоотношения...
Както и да знаят, че ще претърпите случаен инцидент,
който ще позволи на един непознат да заеме мястото ви?
Тези хора може да са добри, но не са богове.
Ще бъде добре да има и друго доказателство.
Трябва да има някакво доказателство.
Въпросът е защо искат да заемат мястото ви?
Какво печелят, ако се представят за вас?
Какво печели съпругата ви като отрича съществуването ви?
Вярвате ли ми?
В Щази имахме един принцип: Ако задаваш много въпроси,
човекът, който лъже ще промени историята си.
Искреният човек няма да го направи, колкото и невероятна да е историята.
Вярвате ли ми? - Вярвам, че казвате истината.
Ще позвъня на вашия колега в Лангмор, но заради
деня на благодарността и часовата разлика,
ще отнеме време да се свържа с него.
Има още един въпрос, който... - Пари.
За съжаление да. Пари.
Естествено. Ето, това е всичко, което имам.
Ще платя останалото при първа възможност.
За разходи. - Естествено.
Нужни са ми 24 часа. Обадете ми се утре следобяд.
И открийте шофьорката. Трябва да поговоря с нея.
Тя е била там в началото на всичко.
Трябва да знае всичко. - Вече опитах.
Може да сме пропуснали подробности.
Най-много ценя това - детайлите.
Джина!
Знам защо избяга при инцидента. Нелегална си.
Ако полицията те беше хванала, щяха да те депортират.
Вземи го.
За какво ми е? - Струва поне 5000 евро.
Виж колко тежи. Истински е.
От Е. Х. за М. Х.
От Елизабет Харис, съпругата ми, за мен, Мартин Харис. Специален подарък.
Добре, Мартин Харис, какво желаеш? - Искам да поговориш с един човек.
Няма да говоря с полицай. - Той не е полицай.
Просто искам да му разкажеш какво се случи.
Всичко, което си спомняш.
И няма къде да отседна тази вечер.
Моля те.
Сантименти. Когато ножът опре до кокала, първо с тях се разделяме.
Охрана на летището.
Господин, Бранд, търсят ви на първа линия.
Юрген се обажда.
От доброто старо време.
Ханс, ще ми направиш ли една услуга?
Взех те от хотел Адлон, искаше да отидеш на летището.
Бързаше. - Това ли е всичко?
Тъкмо съм бил пристигнал. Не се връзва.
Не те е познала. Откога си женен?
5 години. - 5 години?
Звучи налудничаво, но е истина.
Тук е. Съжалявам, но няма асансьор.
Знам, че не е хотел Адлон.
Стените са от картон, но все пак има покрив.
Трябва да поработя довечера.
Можеш да спиш там. Имам излишен матрак.
Тихо е.
Конгрес по биотехнологии
Спонсор на събитието
Опит за атентат над принц Шада
Нещо против да си взема душ?
Опитай, не знам дали ще се сместиш.
Лампата е счупена.
Остави вратата отворена, ако искаш да виждаш нещо.
Съжалявам, просто...
Дадох ти подслон, но това не ти дава право...
Рисунките ти са хубави.
Искаш ли да знаеш?
Това съм аз - 2285 евро и продължавам.
Ако събера 4000, ще успея да си купя документи и да се махна оттук.
Продай часовника. Струва дори повече. - Ще го сторя.
Чудя ти се как спиш? - Никога не продължава много дълго.
Този човек, Юрген. - Не представлява никаква заплаха.
Добре.
Здравей.
Имаш компания. - Взе ли ключовете?
Върни я пред нас, остави ключовете на телевизора
и не забравяй да върнеш километража.
Страхотен си. - Знам.
Спя с всеки срещнат американец. - Не е нужно да обясняваш.
Бико, ще...
Джоунс?
Бико!
Кой си ти?
Кой си ти, по дяволите!
Дай ми ключовете на Бико. Хайде, не можем да останем тук.
Тази е.
Добре ли си?
Този човек уби една сестра в болницата.
Какво? - Уби медицинска сестра.
Завий наляво! - Дръж се!
Къде е? - Не го виждам.
Къде е лостът за чистачките? - Ето го.
Мамка му.
Давай!
Слез от релсите! - Опитвам се.
Боже мой!
Хайде, слизай.
Влез тук.
Мръднете, отдръпнете се.
Чуй ме. Проследиха ни... - Владимир.
Пълно е. Успокойте се.
Джина.
Никога не съм срещал тези хора.
Защо трябваше да се качиш в моето такси?
Ще ми се да не бях, повярвай ми.
Бико... Семейството му е в Африка.
Парите просто ще спрат да пристигат, никога няма да разберат защо.
Виждала съм такива хора и преди.
Убиха семейството ми в Босна. Майка ми, баща ми, брат ми...
Трябва да изчезнем. - Джина, те преследват само мен.
Преследват и двама ни!
Щом убиха Бико, с лека ръка ще убият и мен.
Готов ли си?
Не питай.
Благодаря ти.
Съжалявам, че внесох още беди в живота ти.
Ще се опитам да ти се реванширам.
Знам. - Открих нещо.
Това е прост шифър.
Първото число е страницата, второто е редът,
третото е думата на реда. - Какви са думите?
Латински имена на растения - Калохортус Албус
и Умбелария Калифорника. Това са бяла лилия и орегонска мирта.
Напълно обикновени растения. - Какво означава това?
Не знам. Не са ли във вашата област, или в тази на професор Брестлър?
Не.
Колко близки са професор Брестлър и принц Шада?
Много близки, принцът е спонсор на конференцията.
И двамата имат прогресивни схващания. Брестлър иска да заличи глада,
занимава се с разработки на нови култури
и предоставя свободен достъп до данните си. Принцът го финансира.
Знае, че светът ще се нуждае от храна, когато ресурсите се изчерпат
и тази култура ще струва състояние. - Принцът си плаща
за напредничавото мислене. Екстремистите в държавата му
го мразят, но той продължава начинанието си,
въпреки многобройните опити за неговото убийство.
Преди речта на Брестлър има коктейл. - Да.
За някого може би е много удобно да се представи за вас.
Мартин Харис с няколко гости и принц Шада.
Юрген може би е прав, но не можем да го докажем.
Трябва да открия Лиз. - Мартин, идеята не е добра.
Хората, които я държат, се придържат към графика ми.
Знам къде ще бъде днес. - Някой ще я наблюдава.
Ами ако той е там? - Няма да бъде.
Той се представя за мен. Ще се среща с Брестлър.
Да? - Тъкмо седнаха.
Уведоми ме като станат. Благодаря.
Той тръгна.
Лиз. - Какво правиш тук?
Лиз, какво се случва? - Луд ли си?
Остави ме! - Защо, кажи ми.
Насила ли те карат, заплашват ли те?
Как ме откри, проследи ли ме? - Видя рекламата
и си спомни как гледахме изложбата в Чикаго, помниш ли?
Не мога да се измъкна. - Да тръгваме.
Не, ще убият и двама ни. - Не биваше да те оставям.
Не биваше да се качвам в таксито. - Не разбираш, нали?
Забрави куфарчето си на летището.
Трябва да го намериш.
Ще се видим там. - Лиз, почакай...
Обичам те.
Какво ти каза? - Не тук.
Трябва веднага да отидем на летището.
Ернст Юрген ли е на телефона? - Да.
Името ми е Родни Коул. Получих съобщение от вас.
И получих две гласови съобщения от Мартин. Какъв е проблемът?
Боже.
Невероятно. Горкият!
Имам добри новини. Тъкмо пристигам в Берлин.
Ще изнасям лекция в Лайпциг, в Хохшуле фюр техник.
Извинете лошия ми немски.
Реших да дойда и да чуя речта на Брестлър. Мога да дойда веднага.
Не, няма проблем.
Въобще не е проблем. Знам къде се намирате.
С нетърпение очаквам срещата ни, г-н Коул.
До скоро.
Родни Коул... Лайпциг...
Г-н Юрген. - Доктор Коул.
Как сте?
Благодаря.
Нещо за пийване?
Имам бутилка отлежало бренди с вкус на спирт.
Една съседка ми го даде след като благодарение на него мъжът й ослепя.
Не, благодаря. - Ами кафе, правя си за себе си?
Не, благодаря ви.
Били сте в армията.
В Щази, ГДР.
Внукът ми ще бъде много развълнуван. Умира си на тема за Студената война.
Каква е тази кола? - Волга, ГАЗ-24.
Вози като каруца, а вътре смърди на обор.
Изчезнаха бързо-бързо заедно със стената.
С Мартин се е случило ужасно нещо. Как ви откри?
Случайно. - Бил е късметлия.
Как да помогна?
Потвърдете самоличността му пред властите.
Властите... Боже. Толкова ли е лоша ситуацията?
Човекът дошъл и разказал историята си...
Защо поехте случая? - От любопитство.
Това ли е всичко? - Не остана много на този свят,
което да заинтригува стар шпионин като мен.
Има няколко въпроса, които не ми дават мира.
Единият от тези въпроси се появи, когато работех в "Ауфклерунг" -
нашето външно разузнаване.
Често говорехме за европейските части за мокри поръчки -
Поделение 15.
Наемници, които работеха за този, който може да им плати достатъчно.
Публичния сектор, частния сектор...
Нямаха равни в изобретателността и ефективността си.
И никога не се проваляха.
Чувал съм, че още съществуват. Но това е само слух, разбира се.
Имаше достатъчно време да избягаш, когато се обадих. Защо не го стори?
Защо да бягам от Поделение 15, г-н Коул?
Та аз едвам вървя.
Преди да се появят западните цигари пушех по 60 махорки на ден.
Отвратително съветско изобретение.
Убило е повече руснаци от Сталин.
Според лекаря ми скоро и аз ще се присъединя към списъка на жертвите.
Как те откри? Искам името на всеки, с когото си контактувал по въпроса.
И после? Ще си стиснем ръцете и ще си заминеш?
Цианид...
Човек си мисли, че едва ли някога ще намери сили да го използва.
Но ти го направи.
Само най-добрите от нас успяват.
Ами ако си спомни всичко? Какво ще стане тогава?
Може ли да видя някакви документи? - Той няма. Претърпя катастрофа,
затова не го е потърсил.
Прибирам го. - Почакайте, моля ви.
Кодът за отключване е...
2-8-0...
2-8-0-6-3-5.
Кой съм аз? - Може ли да видя?
Не бива да стоим тук.
Не е безопасно. - Лиз ми каза да чакам тук.
Къде отиваш?
Получи живота си обратно. Радвам се за теб.
Сега трябва да оправя моя.
Джина.
Благодаря ти.
Повече е от това, което ми трябва. - По-малко е от заслуженото.
Заради всичко, което преживя. Вземи ги.
Ако им каже къде си? - Лиз не би го направила.
Откъде знаеш? - Джина.
Тя ми е съпруга.
Така е.
За мен е твърде тежък.
Мартин!
Боже мой, как си?
Родни, какво правиш тук? - Нали ми се обади.
Остави съобщение на секретаря ми. Хванах първия полет.
В какво си се забъркал? - Съжалявам, че те замесвам.
Недей. Приятели сме от 15 години, ти би направил същото за мен.
Позволи ми да го взема.
Не мога да те чакам цял ден.
Помогнете ми с багажа, моля ви.
Това не ми се беше случвало. Наистина мислиш, че си Мартин Харис, нали?
Какво става, Род?
Ти си най-старият ми приятел.
Познаваш ме. Това съм аз, той не е...
Мартин Харис ли? Естествено, че не е.
Нито пък ти.
Какво? - Няма Мартин Харис.
Не съществува.
Ти си го измисли.
Измисли го като прикритие, за да влезеш на конференцията.
Няма смисъл в думите ти. Лиз...
Лиз не ти е съпруга.
Вие сте професионален екип.
Не, това е лудост! - Спомените ти не са истински.
Мартин Харис е измислица.
Ти сам създаде този живот, а после запълни празнините.
Тя е права. Наистина си се вманиачил.
Трябваше да работи с резервата. Как мислиш, че се чувства?
Някой ден ще влезеш в учебниците.
И благодаря, че прибра куфарчето. Постъпи неразумно като го забрави там.
Някои неща не влизаха в плановете ни.
Юрген ги беше надушил.
Между другото, той е мъртъв.
И умря достойно.
За съжаление едва ли ще мога да кажа това за твоята смърт.
Съжалявам.
Наистина много съжалявам.
Родни!
Какво правиш?
Една година подготовка. Направихме всичко възможно, за да те върнем.
Знаеш ли колко време ни изгуби? Денят на благодарността е.
Можех да съм при семейството си. Да вечерям, вместо да оправям бъркотии,
понеже си удари главата и започна да вярваш в прикритието си.
Кажи ми кой съм аз!
Беше добре обучен убиец, най-добрият от хората ми.
А сега ще бъдеш просто един безименен умрял наркоман.
Джина, стой долу!
Джина.
Не, не.
Мартин Харис. Женен за Елизабет Търман от 18-ти юни 2006.
Бащата умира на 9-ти септември 1987 от инфаркт.
Измислих си го. Измислих го, за да убия непознат човек.
Виж. 27-ми август. Бил си в Берлин преди 3 месеца.
Готов ли си? - Почти.
Готово.
Кои са тези хора. Могат да се превърнат в когото си поискат.
Ние сме убийци.
Принц Шада ще бъде убит довечера. Има бомба в апартамента, аз я заложих.
Трябваше да ме оставиш да се удавя.
Важното е какво правиш сега, Мартин.
Гостите заемат местата си за вечерята.
Професор Брестлър влезе в предверието.
Професорът върви към президентския апартамент.
Погледни камерите на петия етаж. - Принц Шада напуска апартамента си.
Явно и той отива към президентския апартамент.
Голяма чест е, че ще бъдете наш гост. - Удоволствието е изцяло мое.
Желаете ли питие?
В някои кръгове мъжът ми е по-познат с мартинито си, а не с трудовете си.
Имате ли покана, господине? - Не знам.
Лео, заповядай. Едва ли е нужна покана за собствения ти прием.
Радвам се да те видя.
Запознай се с домакинята. - Здравейте.
Вече разбирам защо някой иска да се представи за него.
Насам.
Пратете охрана на служебния вход.
Позволете да го взема. - Ще го задържа със себе си.
Можете да ми се доверите, професоре.
Трудно се разделям с него.
Оставете го там, моля ви. - Естествено.
Благодаря ви.
Извинете ме.
Засечено устройство за пренос на данни.
Въведете парола.
Калохортус Албус.
Паролата - потвърдена.
Насам.
Махнете си ръцете от нея!
Папката е защитена. Въведете парола.
Умбелария Калифорника.
В апартамента има бомба! Сложих я преди 3 месеца.
Значи сега твърдите, че сте Мартин Харис?
Не ме слушате. Заведете ме до стаята. Ще ви покажа къде е.
По време на приема?
С принц Шада и най-добрите учени на света?
Ама разбира се. Защо не казахте по-рано.
Не лъжа. Има ме на записи от 27-ми август.
Действайте, иначе ще умрат много хора.
Само да си взема чантата.
Заповядайте. Сложете я като странен аксесоар.
Благодаря ви.
Извинете ме, трябва да отида...
Спрете, ето тук е. Виждате ли?
Пуснете алармата, евакуираме хотела. Принцът ще излезе през служебния вход.
Вие стойте тук и гледайте да не напуснат стаята.
Мамка му.
Открий мишената и я убий.
Ще си свършим работата. Аз отивам за бомбата.
Забрави за нея. - Имат ме на запис.
Не искам лицето ми да се свързва с ненужен взрив.
Отивай.
Лили и Лорал.
Дъщерите на Брестлър. Лили и Лорал - цветя.
Калохортус Албус и Умбелария Калифорника.
Кодът от книгата. - Това е парола.
Брестлър работи върху нова култура, която може да се отглежда навсякъде.
Революционно изобретение. Ако го убият,
проучванията му ще отидат в грешни ръце. Това ще струва милиарди.
Лорал!
Тате!
Взривът ще изглежда като атентат срещу Шада.
Не принцът е мишената, а Брестлър.
Трябва да кажеш на началника си, че искат да убият Брестлър.
Разбра ли ме?
Давай.
Отдръпнете се! Мърдайте!
Лорал! - Тате!
Лорал!
Лорал! Слава Богу!
Тате!
Луташе се наоколо.
Благодаря. - Няма защо.
Трябва да излезем. - Да.
Боже, наистина не помниш нищо!
На приема можем да получим достъп до компютъра на Брестлър.
Клиентът иска всичко да е чисто. Иска информацията от компютъра
и Брестлър да бъде убит. Никой да не знае какво е станало.
Ще изглежда, че мишената е Шада, а Брестлър е странична жертва.
Не всичко съм забравил. Помня как да убия теб, кучи сине.
Изминаха 24 часа от опита за покушение срещу саудитския принц.
Нобеловият лауреат Лео Брестлър обяви разработката на нов вид култура.
Бързорастяща, саморазвъждаща се, устойчива на суша и вредители.
Ще бъде достъпна по целия свят и абсолютно безплатна.
Създадохме нова култура, достъпна за абсолютно всички.
Това е подарък от принц Шада и от науката за човечеството.
Хуманитарните организации аплодираха разработката.
Но компаниите - производители на зърнени култури
бяха изненадани и акциите им падаха главоломно.
Вече си свободна да правиш каквото решиш.
Клаудия Мари Тейлър. Харесва ми. - Отива ти.
Ами ти кой си? - Хенри Тейлър.
Приятно ми е, г-н Тейлър. - И на мен.
Превод: MichaelZ © subs.sab.bz 2011
Проверка за правопис с програмата IDI Spell Checker