Ревелейшън ентъртейнмънт и ТФ Ентернасионал представят
филм на СТИВЪН ХОПКИНС
МОРГАН ФРИЙМАН ДЖИЙН ХЕКМАН
ПОД ПОДОЗРЕНИЕ
ТОМАС ДЖЕЙН
МОНИКА БЕЛУЧИ
МИГЕЛ СУАРЕС
Летище Сан Хуан Исла Верде
Музика БРАЙЪН ТРАНСО
"Ураганът Люси връхлетя Пуерто Рико на 12 октомври,
причинявайки много повече разрушения, отколкото ураганът Джордж преди 2 г."
"Тази година щетите са огромни."
"Тази година щетите
се оценяват на 1.8 милиарда долара."
"Тази година..."
"Тази година щетите..."
"Тази година щетите се оцен..."
О, Боже!
Шантал!
Художник СЕСИЛИЯ МОНТИЕЛ
Шантал!
Шантал...
Оператор ПИТЪР ЛЕВИ
Моля те, помогни ми!
Как се чувстваш?
Добре.
Няма ли да вдигнеш?
Ало. - Хенри?
Виктор Бенезе е. Как си?
Както може да се очаква при тези обстоятелства.
Хенри, съжалявам, че те притеснявам, но трябва да дойдеш.
Довечера има благотворителен бал. - Само няколко въпроса.
Разбирам защо вчера беше разстроен,
но трябва да довършим разпита.
Трябва да произнеса реч. - И аз я очаквам, старче!
Не може ли утре? Все пак набираме средства...
Не повече от 10 мин. Чакам те в управлението.
Но...
Базиран на френския филм GARDE A VUE
Сценарий: КЛОД МИЛЕР, ЖАН ЕРМАН, МИШЕЛ ОДИЙАР
По романа на Джон Уейнрайт "Промиване на мозъка"
Ариас! - Да!
Къде отиват тези момчета? - Градът е под наблюдение, капитане.
Всички, които са тук, ще дойдат с мен в Централния парк.
Добре.
Май няма да можем да празнуваме, а, Кастийо?
Вече наблюдаваме няколко заподозрени, господине.
Изпълнителни продуценти МОРГАН ФРИЙМАН и ДЖИЙН ХЕКМАН
Продуценти: ЛОРИ МАКРИЙРИ, АН-МАРИ ЖИЛЕН, СТИВЪН ХОПКИНС
Сценарий ТОМ ПРОВОСТ и ПИТЪР АЙЛИФ
Режисьор СТИВЪН ХОПКИНС
Здравей. Какво става?
Обещай да не досаждаш много. Докато не приключиш, няма да ядем.
Ако си гладен, по-добре напиши чек отсега. Мога да говоря цяла нощ.
Не дразни Хенри, той без това се притеснява.
Хенри обожава всеобщото внимание, нали?
Извини ни за минутка.
Капитанът каза десет минути, не повече.
Нали няма да се разсърдиш?
Пуснете ме!
Трябва ми момче за всичко.
Като ти омръзне да си полицай, обади ми се.
Тук никога нищо не работи.
Благодаря, че успя да дойдеш толкова бързо.
Видът ти е блестящ. От класа...
С всеки ден младееш все повече. - Благодаря, Виктор.
Вече познаваш детектив Оуенс. Вчера е бил при теб.
Честит ден на Свети Себастиан. - И на вас, господин Хърст.
Ще донеса кафе.
За мен с обезмаслено мляко, ако има...
Боя се, че той не ме чу. Същият е като теб.
Чува само онова, което му изнася.
Не говори така, Хенри.
Винаги те слушам много внимателно, а и записвам всичко.
Да не губим време.
Сигурно трябва да те наричам "капитане" заради протокола.
Не, няма нужда от формалности.
Извини ме, че те извиках в момент, в който те чакат.
Само ще уточним някои детайли от показанията ти.
Началникът ти активно се занимава с благотворителност.
Знам, знам.
Помогни ни да оправим показанията и ще те пуснем, давам дума.
Странно е, че още не си на приема, нали обичаше да се забавляваш?
Остана само да си облека смокинга.
Виждам, че не си много разтревожен от случилото се във вашия квартал.
А какво да направя?
Как е Шантал? - Чака ме.
Благородно качество за тази млада жена.
Моята не поиска да ме изчака.
Съжалявам да го чуя.
Винаги сме ви считали за прекрасна двойка.
Може би... но скучна очевидно.
Контактуваш ли с децата?
Дъщерите ми заминаха с майка си, сега живеят в Ню Йорк.
Сигурно ти е тежко - на празник без семейството...
Не се отклонявай, Хенри.
Няма ли мляко? - Не, съжалявам.
Благодаря, няма нужда.
А защо вашият фонд не дари една кафе машина на полицията?
За да може всеки задържан тук да пие истинско капучино!
Канех се да питам господин Хърст за кучето.
О, да, за "мистериозното куче".
"Кучето призрак" всъщност ми харесва повече.
Да започнем отначало...
Дойдох тук, както поиска, а този "приятен" господин се държи враждебно.
Просто всички са изнервени заради този случай, Хенри.
Но тук има нещо... странно.
Показанията нещо се разминават.
Виж.
Ето. Шести януари.
Вчера следобед, нали?
Ти казваш, че си излязъл навън да потичаш с кучето.
Да. Най-добрият приятел на човека.
Което принадлежи на съседа ти Рикарди.
Имал ли си куче?
Когато бях дете, семейството ми имаше догове.
Но сега нямаш? - Шантал предпочита котки.
А имате ли котка? - Не, те цапат.
Шантал би искала, но само ако е безупречно чиста.
Че какво им е мръсното? Котките вечно се ближат.
Зарязах едно гадже заради проклетата й котка,
Цяла нощ ме държа буден, мляскайки.
Кучетата, разбира се, са по-мръсни, но поне когато спят, спят.
Благодаря за това, детектив.
А най-малко от всички цапат канарчетата.
Тя не искаше и канарче, но тук настоях на своето.
Умея да настоявам, ако се наложи.
Припомни ми името на кучето. - Танго.
Танго! Така ли се пише, като "танго"?
А как да го напишеш? "Валс" или "фокстрот"?
В показанията ти често се среща изречението:
"Аз намерих тялото на момичето."
Не ми е ясно къде се е дянало кучето.
Тоест?
Ами би било логично точно кучето да намери момичето.
Може и да я е намерило.
Но ти каза, че си я намерил сам.
Аз или кучето...
Бяхме заедно и заедно намерихме тялото.
Какво значение има кой? Аз извиках полицията.
Или подозираш, че се е обадило кучето, променяйки гласа си?
Господин Хърст...
В рамките на 16 дни две момиченца са намерени удушени.
Моята работа е да разкрия убиеца.
Вие сте главният свидетел на местопрестъплението.
Трябва да се убедя, че показанията ви напълно съвпадат
с другите разкрити факти.
Г-н Хърст не изглежда опечален.
Тук съм гост и изисквам уважение към себе си, сержант Опи!
Оуенс. И съм детектив.
Оуенс. - Моля те!
Достатъчно!
Достатъчно, да се успокоим.
Всеки от нас би искал да е някъде другаде.
Моля те, Хенри, ако не ти представлява трудност...
Разкажи ни още веднъж как намери момичето.
Както обикновено отидох до Рикарди, взех кучето.
Потичайте както трябва, Хенри! Че е пуснал шкембе като теб.
Стар глупак! Давай, момчето ми, тичай!
Значи кучето е било с вас?
На какъв език да ви го повторя? Да, кучето беше с мен!
Кучето беше с мен! Ясно ли ви е?
Тоест Танго е бил там. - Отлично, вече схващате.
Танго е добро куче.
По-весело ми е, когато тичам с него.
Бягахме по пътеката до къщата ми, както винаги.
И изведнъж Танго изчезна.
Танго, при мен, момче! Повиках го, но напразно.
Чух го да лае, да ръмжи. Това е необичайно за него.
Тогава се върнах и го виках:
Танго! Танго, при мен, момче!
А той все не идваше. - И не забеляза момичето оттам?
От пътеката нищо не се вижда.
Но виждах, че Танго се движи там.
И тогава се осмели да навлезеш в горичката.
И там я видях.
Първо ми се стори, че спи.
Видът й беше, как да го кажа...
Ангелски. Просто си лежеше там.
Само очите й... Тъмнокафяви...
Те бяха отворени.
Сю Елън Хъди.
След три дни е щяла да стане на 13 г.
Как разбра, че е мъртва?
Докоснах я. Тоест допрях ухо до гърдите й.
Сърцето й не биеше.
Това беше всичко.
Значи кучето е намерило тялото? - Точно така.
Господин Рикарди твърди, че вчера не си бягал с кучето.
Признава, че редовно си го вземал, но
не и вчера. - Забравил е.
Може би, но тогава и съседката ти...
г-ца Лацо, също е забравила.
И другият съсед, г-н Ъруин, също има склероза.
В целия квартал само ти си добре с паметта. На кого да вярвам?
На тях, разбира се. - Напразно се обиждаш, Хенри.
Аз искам само да стигна до истината.
Не, харесва ти да ме тормозиш.
В какъв смисъл, Хенри? - Стига, Виктор, знам ви номерата.
Брутален убиец или луд е нещо обичайно.
Но когато е уважаван юрист, това не е просто свидетел.
Ще дойдат и от пресата, и от телевизията.
Може да станеш и следващия началник, нали?
Защо мълчиш, Виктор? Признай!
Виждаш ли? Пипнах те.
Да допуснем, че си прав.
Абсолютно във всичко.
Хващам известния юрист
и украсявам със скалпа му новия си разкошен кабинет.
Но какво ще кажеш за съседите си?
И те ли искат да те прецакат?
Защо не? - А защо им е това?
Може би защото съм много богат!
Защото имам огромна къща и очарователна жена.
Имам всички тези неща, а с нищо не съм ги заслужил.
Външността ми е обикновена, както и умът.
Посредствените хора толерират успеха
на някой изключителен, като кинозвезда или спортист.
Но когато успехът дойде при един от тях, им се струва несправедливо.
Не си ли съгласен?
Май много се отклонихме от темата.
Една любопитна подробност, Хенри.
До тялото не откриха кучешки следи.
А ние знаем, че ако не е било кучето, нямаше да намериш трупа.
Накратко, вашето куче призрак е измишльотина!
Там навсякъде има окапали листа.
Откъде ще се вземат кучешките следи, детектив Опи?
Не знам. Обяснете ми.
Занимавате се с данъчно право, сигурно имате голяма фантазия.
И затова ви плащат, нали?
Кучето беше с мен!
Господи!
Чакайте, чакайте...
По дяволите, вчера...
Прави са за Танго.
Не съм го вземал от Рикарди, срещнах го по пътеката.
Разбира се!
Веднага ви повярвах!
Той понякога бяга и тича наоколо по градините.
Рикарди може и да не забележи, че е изчезнал, докато не го заведа.
И вчера беше така. Видях го.
И го извиках.
При мен! При мен, момче!
Ела тук!
И продължи да бягаш с него? - С Танго сме приятели, нали, момче?
Браво! Давай, момче, напред!
Разбери, Хенри, малко ни смущава това,
че всеки път имаш нова версия.
Да, но се надявам, че тази е последната.
Това е последният ми коз, цялата ми надежда е в него.
Глупости! Докога ще слушаме тези... - Оуенс!
Вземи се в ръце!
Добро момче!
Говорейки за кучета, дръж твоето на каишка, за да не те съдят.
Чуй ме, Виктор, това вече е смешно.
По телефона ми каза, че е за 10 минути, а какво стана?!
Боя се, че ще отнеме повече. - Виждам, че понятието за граждански
дълг е само мит. Не помня кой...
Доста неща не помниш. - Не помня кой беше казал, че
полицията гарантира безопасност навсякъде освен в полицията.
Когато се обади, никой не знаеше, че Сю Елън е изчезнала.
И това ме прави убиец? - Тук е записано:
"Изтичах вкъщи и се обадих в полицията." За бога, Хенри!
Наоколо е пълно с телефони.
Не мислех, затичах се вкъщи. - Или си решил първо да се измиеш?
Не ми харесва тонът ви! - Често казано, Хенри,
твоят пък започва да ми става все по-интересен.
Защо ти е диктофон?
Имаш ли някаква представа защо все още си тук?
Може би трябва да се обадиш на адвокат. - Аз съм адвокат, по дяволите!
Седми януари, 20:06 ч. Главно полицейско управление
на Сан Хуан. Аз съм капитан Бенезе.
В моя офис сме с детектив Оуенс. Разговаряме с г-н Хенри Хърст.
Съгласен ли си да запишем разговора? - Защо не? Нямам какво да крия.
Благодаря.
Име, възраст, професия и семейно положение.
Престани!
Име, възраст, професия и семейно положение, Хенри.
Току-що произнесе името ми. Както и да е.
Хърст, Хенри Бюканън Хърст. Петдесет и седем годишен.
Живеете във вила "Иладо" на хълма в стария Сан Хуан и сте адвокат?
Да. Старши партньор във фирма "Хърст, Дин и Думет".
Сигурно в офиса са ви е пълно със супер компютри.
Някога сърфирал ли сте в интернет, по чатове, в уебсайтове?
Не знам за никакви чатове. И какво общо има това с делото?
От какво още се увличате?
Не се увличам от компютри. Само от фотография.
Имам си тъмна стаичка. Водя си хроника за историята на острова.
И сте женен.
Да. От десет години.
Нямате деца. - Не. Нямам деца.
Защо?
Шантал не иска. Тя не може да има деца.
Не иска или не може?
Репродуктивните й функции... Какво значение има?
Дете може и да се осинови. Та вие разхождате чуждо куче!
Много тактично и мило от ваша страна!
А това според вас мило ли е?
Ето какво си мисля.
Помня, че ти не можеше да си позволиш да учиш за юрист.
Работеше като сервитьор, а ние се напивахме пред очите ти,
сваляхме готини мацки и пилеехме пари, които не сме спечелили.
Както се вижда, сега трябва да си платя за това!
Когато детектив Оуенс е дошъл у вас в 8:54 ч вчера вечерта,
е забелязал, че вече не сте по спортен екип.
Взех душ.
Преди да се обадите? - Не, разбира се.
Звъннах веднага щом се прибрах.
911. Помощ ли ви трябва?
Обаждам се, за да съобщя, че намерих труп.
Полицаите са забелязали, че съпругата ви не е знаела нищо за убийството.
Тя беше в спалнята.
Тук пише, че сте се обадил от спалнята,
защото сте бил в шок и е трябвало да полегнете.
С жена ми се скарахме.
Когато се прибрахте вкъщи ли? - Не, преди това.
И не ми се бъркай, Виктор! Това не те засяга!
Стига, Хенри! Шантал била в спалнята, после - не!
Ту си бил с кучето, ту не си!
Кажи ми поне малко истина и всички ще отидем на забава отсреща.
Жалко, Виктор, че никога не си бил у нас. Тогава би ме разбрал.
Но аз бях... Бях там.
Долу имаше... - Горе щеше веднага да ви стане ясно.
Там нямаше нищо интересно... - Г-н Хърст не каза "интересно".
Каза "ясно". - Благодаря.
Добре. Значи горе. Имаше коридор, така ли е?
Дълъг коридор.
18 метра. - Възможно е.
Точно толкова. - Преброих пет стаи.
Три от тях бяха за детски стаи, но така и не бяха използвани.
Спалнята за гости беше преустроена за жена ми.
А аз останах в старата ни спалня.
И между нас е...
коридорът.
18 метра.
Имате отделни спални.
Моята прелестна Шантал е тормозена от зеленоокото чудовище.
Казват, че ревността е забавна, когато я наблюдаваш отстрани.
Но Шантал може да бъде непоносима, повярвайте ми.
А има ли причина да бъде?
Виктор, каквото и да си мислиш за мен,
аз обичам жена си. Винаги съм я обичал.
Всичко, което съм искал, е да бъда щастлив с Шантал... и да имам деца.
Но никога няма да се чуе вкъщи топуркането на малки крачета.
Здравей, скъпа.
Я провери онези!
Определено бих искал! - Определено е за реклама.
Бен, Томас, хванах ви на местопрестъплението!
Женените мъже трябва да се държат прилично.
А къде е Хенри? - Сега ще дойде.
Има още една бизнес среща.
Аз май го видях да влиза в полицията.
Точно минавахме оттам.
Сега ще дойде.
Е, какво ще обсъждаме сега? Вече изчерпахме темата
за канарчета и кучета.
Да поговорим за първото убийство, ако нямаш нищо против.
В Ла Перла.
Било е неотдавна, преди около две седмици.
Намерено е тялото на момиченце. Паулина Валера.
Била е на 12 г. - Пуснете ме!
Бедно момиче от острова.
Майка й е улична проститутка. Живели са в мотел наблизо.
Не е истина! Момиченцето ми, пуснете ме!
Не е истина!
Смятаме, че е започнало някъде на улицата.
Малката е примамена или е бягала.
И в двата случая е захвърлил тялото й на сметището.
Пуснете ме!
Да?
Кажи му, че сега ще дойда.
Хенри, когато се върна, искам да ми разкажеш
защо си ходил в Ла Перла в нощта на убийството на Паулина Валера.
Шефе!
Чакам да представя почетния гражданин Хенри Хърст...
от... чакай да видя - 29 минути.
Но ми казаха, че още е при вас. - Така е.
Виктор, осъзнаваш ли колко е важен този благотворителен бал?
Да, знам, че имаме две убити момиченца.
Но имаме и безброй други деца, чиито домове бяха отнесени от урагана.
Имаме повредени канали. Имаме епидемия от холера!
Сър, разбирам, че... - Очевидно не разбираш.
Какво ще кажат спонсорите, ако бъде повдигнато обвинение на Хенри?
Ще бъдат изключително благодарни, че децата им са в безопасност.
Просто го доведете отсреща... до 9 ч.
Колко време имаш? - Нито секунда.
Пулсът ти е ускорен. - Трябва да държа реч.
Да, знам, казаха ми.
Двама патрулни полицаи са записали номера на рейндж роувъра ти.
Бил е паркиран съвсем близо до мястото на убийството.
Скъпата кола е привлякла вниманието им.
Полицаите помислили, че може да е открадната и решили да я проверят.
Това показва, че си бил там, Хенри.
Помисли, не бързай. Дано историята е добра като тази за кучето призрак.
Помните ли къде бяхте преди 3 седмици, серж. Опи?
Бях точно тук и сервирах кафе на почетни граждани като теб.
Бях у балдъза ми.
Обърнах няколко питиета в клуба,
а после изведнъж реших да занеса коледни подаръци за децата.
Името и адреса, Хенри.
Не знам точния адрес, помня пътя. Мария и Пако Родригес.
Трябва да ги има в указателя.
По-голямата сестра на Шантал.
Страхотни деца.
Привет! - Привет!
Как сте? - Добре!
Мария ги е възпитала прекрасно...
Весела Коледа!
А защо Шантал не е била с вас? Това е сестра й.
Нещата там са сложни.
Пако, весела Коледа!
Хенри, трябва да знам повече за това.
Не, не трябва.
Говорих с нея. Разказва някои интересни неща.
Каза, че до онази вечер и Хенри,
и Шантал много отдавна не са ходили при нея.
Не беше много любезна.
Защо се сети изведнъж точно онази нощ?
Това няма нищо общо. - Къде отиде после?
Вкъщи.
Патрулните са забелязали колата ти пак в 2:18 ч.
Виж, Хенри, това е, което ние в полицията наричаме
"Прозорец на удобния случай".
Карах пиян. Карах просто ужасно.
Честита Коледа!
Копеле...
Реших малко да се поразходя, за да изтрезнея.
Къде се буташ, псе?
Не е много умно да се разхождаш в Ла Перла с костюм от Армани.
Нощта беше прекрасна.
Изобщо не ме е страх от такива места. - А би трябвало...
Е? Къде отиде?
Намерих една пейка.
Седнах.
Намерих една пейка. Седнах. И заспах.
Намерих една пейка... Събудих се. Не знам кога.
Стана ми по-добре и си отидох вкъщи.
Защо още не съм го фраснал?
Трябваше да карам до вкъщи пиян ли?
Добре, Хенри.
Пак ще се върнем към тази... пейка по-късно.
Първо искам да ми отговориш
защо Шантал не е дошла с теб при сестра си?
Това е между сестри.
Познавам Пако Родригес. Местен художник.
Веднъж го прибрах за пушене на трева.
Кой не пуши на острова? - Пушиш ли трева, Хенри?
А ти? Може да помогне за слънчевото ти настроение.
Мисля си...
Няма да ти харесва, ако Шантал се среща с някой красив, преуспял
по-млад мъж, нали? - Не ви ли е срам?
Нужно ли е? - На колко години се омъжи Шантал?
На 20, нали? - А сега си на 67?
На 57 съм! На 57, по дяволите!
Добре. - Това е шибан произвол, знаете ли!?
Нямате право да се ровите в личния ми живот, превръщайки го в сапунена опера!
Виж се само, Виктор. Вършиш "отлична" работа като полицай.
Наркотици на всяка крачка, ширеща се престъпност!
Началник - друг път! Ще извадиш късмет, ако останеш на работа.
Съжалявам.
Наистина съжалявам...
Но това е непоносимо за мен.
Предполагам, че детектив Оуенс няма да ми донесе нещо студено за пиене?
Бъди така любезен, детектив. - С удоволствие.
Добре, Хенри. Какво става тук?
Нямаш ли нещо малко по-силно, скрито някъде тук?
Добре, Виктор, какво да направя, за да изляза оттук?
И двамата знаем, че мога да доведа цяла армия адвокати.
Защо не ги повика досега, Хенри?
Защото криеш нещо.
Нещо, което не искаш да излезе от този кабинет.
Е...
Сега сме само ти и аз.
Разкажи ми за Шантал.
А ти ми разкажи за Кейт и Консуело.
Ако неуспешният брак подтикваше всички към убийство,
ти щеше да си Синът на Сам.
Предавам се.
Ние с Кейт...
се оженихме твърде млади.
Постепенно разбра, че иска някой по-добър. Мъж с...
истинска работа.
С пари, за да й купува неща, за които дори не е мечтала.
А Консуело...
Консуело просто мрази, че съм ченге.
Не се измъквай. Само не казвай, че да бъдеш полицай не е вълнуващо.
И очевидно ти харесва да тормозиш хората.
Няма да видиш на коктейл някой да дойде и да ми каже:
"Ти си данъчен адвокат? Яко! И аз искам да съм такъв!"
Не бих отказал това, което имаш, Хенри.
Преди беше достатъчно.
Зеленото чудовището в Шантал се прехвърли върху брака на сестра й.
Виждаш ли, Мария се омъжи наистина по любов
против волята на майка си.
Омъжила се е за връстник. Мъж със скромно състояние.
Енергичен млад художник.
Красивите жени са много особени.
Съгласен ли си?
Красавиците умеят да се плъзгат по живота.
Мъжете им дават всичко, което поискат.
Първо бащите им, после обожателите и съпрузите им.
Пия за това. - За някои жени
красотата е единственият им талант.
Но винаги ще се намери някоя по-красива и по-млада.
Шантал е научила това от майка си.
Защо ми причиняваш това, Виктор?
Надявам се, било е вълнуващо да открехнете завесата,
но няма друго какво да се види!
Ще ти кажа какво виждам, Хенри.
Виждам телата на две убити момиченца.
И който ги е убил, ще отговаря пред мен.
Отвращаваш ме, Виктор!
Защо повтаряш: "виновникът", "този, който ги е убил", "убиецът"?
Защо не дадеш име на този призрак?! Хенри Хърст, адвокат.
Щом си толкова убеден, че съм виновен.
Доказвайки, че бракът ми не върви, ще ти е по-лесно да ме съсипеш.
Убеден съм, Хенри, но не съвсем.
Затова си още тук. - Тук съм, защото аз избрах така.
Защото ти ме помоли, ако мога, да намина.
Защото ме излъга с тия глупости за един-два въпроса.
Но сега... Сега си тръгвам!
Разказах историята си изчерпателно.
Там ме очаква пълна зала да произнеса речта
точно след 12 минути.
Изтърпях достатъчно обиди и обвинения дори за приятел.
Няма да ходиш никъде, Хенри.
Какво, ще насъскаш тоя примат срещу мен ли?
В такъв случай много внимавай, защото нямаш много възможности.
Ако си спомняш, разбирам нещо от закони.
Ще си изляза през онази врата, ако не ми повдигнеш обвинение.
Какво ще кажеш за задържане. - Сериозно ли говориш?!
Прочети му правата.
Влезте вътре. Имате право да мълчите.
Всичко, което кажете, може и ще бъде използвано...
На какво основание? Спал съм на пейка?
Разхождал съм куче без разрешение? - Двойно убийство
при утежняващи обстоятелства и двойно изнасилване.
Жертвите са Сю Елън Хъди и Паулина Валера.
Значи и съм ги изнасилил?
Ако не можете да си наемете адвокат, ще ви бъде предоставен служебен.
Потвърждавате ли, че разбирате правата си?
Да излезем за минутка.
Виновен е сто процента, мамка му! Знае точно накъде го водим!
Браво на теб, ти го убеди! Но ако извика адвокат?
Вади портфейла си и докарва някой изпечен адвокат. Край! Изпускаме го.
Нали вече го хванахме. На пейката бил спал... Друг път!
Много меко пипаш. Защо го галиш с перце?
Защо не ме оставиш да вляза и да го закова!
Трябва да отида отсреща.
А ти отивай вътре при него, седни и си затваряй устата!
Ясно ли е? Мълчи!
Видях очите на Виктор.
А твоите ноздри изглеждат някак... разширени.
Сякаш са те смъмрили, че си допуснал грешка.
На прочутия ни капитан щеше да му хареса да ме хване в капан
с тези трохи и да се наслади на най-прекрасния момент.
Да...
Тази харесва ли ти? - Какво?
Не знаех каква, обикновена или диетична.
Обзалагам се, че бързи са, а? - Моля?
Малките момиченца.
Сигурно бягат много бързо, когато ги преследваш.
И ти ще побегнеш бързо, когато те дам под съд.
Казвате ми да пусна човек, когото имам всички основания да подозирам
в убийството на две момиченца, да излезе от участъка?
За десет минути, Виктор.
Той призна ли си? - Не, разбира се.
Имаш ли достатъчно улики за арест? - Няколко пъти го хванах да лъже.
Лъжата не е достатъчна.
И докато нямаш улики,
не си и помисляй да го задържате официално.
Само не казвай, че вече си. - Преди 5 минути. Беше си тръгнал.
Той трябва да произнесе реч!
Доведи го тук. Без униформени полицаи...
и без каквито и да било ограничения.
Погрижете се за това, капитане.
Това е хубаво.
Малко време сами.
Знаеш ли, че ми харесваш, Хенри.
Не е за вярване...
Две момиченца са удушени, изнасилени, а ти не губиш чувството си за хумор.
Изнасилени и удушени.
Какво?
Каза "удушени и изнасилени".
Според мен тези събития трябва да се изброяват по реда им.
Не си ли съгласен, детектив? - Ти ли ги викаш?
Какво ли знам аз?
Може би бедните деца са те примамили в гората и са те съблазнили?
Случва се...
Ти си обсебен!
Харесват ли ти такива неща?
Просто съм любопитен.
Любопитен съм как действаш.
Обзалагам се, че тези малки момиченца бягат като зайци, нали?
Хайде... Разкажи ми за това. Какво правиш?
Докосваш ли ги? Така ли ги докосваш?
Заболя ли те?
Причиняваш им болка, нали? На малките момиченца.
Целуваш ли ги? - Престани!
Как се казваш, скъпа? Паулина?
Какво хубаво име!
Много секси!
Сама ли си тук?
Здравейте!
И аз съм сам.
Каква стегната хубава блузка имаш.
Ти си сладко малко момиченце. Може ли да те докосна...
Къде отиваш, момиченце?
Хенри!
Хърст!
Върни се! Върни се!
Махни си ръцете от мен! - Върни се в кабинета!
Назад!
Тук...
Кучи син!
Капитанът се обажда. На трета линия.
Той какво?!
Няма значение, Оуенс. Просто го доведи тук... Веднага!
Той трябва да произнесе реч.
Когато се нагласиш, ще трябва да те хвърля там.
Не го ли направи вече?!
Свали ръцете си от мен! Моля!
Боже мой, Хенри, какво се е случило?
Познавате ли новия ми шивач и фризьор? Шибаният маркиз Дьо Сад!
Погледнете това! Това е нападение и побой. Имам и свидетели.
Свидетели на какво? - Ти ме бутна по стълбите!
Опита се да избягаш! - Глупости!
Стига, стига!
Нека сериозно да обсъдим... - Стига глупости!
Какво?! - Хенри, много хора зависят от теб.
Престани, Оуенс! - Млъквай, Хулио!
Изчакай тук.
Питър, може ли?
Рутан, ослепителна си както винаги.
Всичко наред ли е, Хенри? - Да, отлично.
Много благодаря.
Всичко е наред.
Здрасти, Исабел!
Чакай малко, чакай.
Моли се аз да съм убил онези момичета.
Ако съм аз, момчетата ти са поработили върху чудовище и всичко ще се потули.
Но ако не съм аз, ще действам чудовищно срещу вас!
Хенри, просто се усмихни на пари!
По дяволите!
Добър вечер, дами и господа!
Честит ден на Св. Себастиан!
За мен е чест да ви представя един човек,
който заедно с очарователната си съпруга - Шантал Хърст,
подкрепя много благотворителни акции в Пуерто Рико.
И сега, след ураган Люси, се нуждаем от него повече от всякога.
Излез тук, Хенри, и накарай тези хора да развържат кесиите!
Къде е шибаната му коса?
Проклетото листче беше обърнато.
Благодаря ви, че дойдохте тази вечер. - Ханк, къде беше?
Имаш много да наваксваш.
Дишам ти във врата.
Когато природата излее гнева си срещу нас, сякаш един от чековете
на Бог е невалиден.
Да се молим вашите да не са!
Затова сме се събрали тук.
Ураганът Люси връхлетя Пуерто Рико...
Казват, че няма знания за лек на глупостта.
Но ти си кандидат за... - Ако се беше пречупил...
Но не се пречупи!
Отстранен си от разследването.
Какво? - Недей, детектив.
Научи граматиката на мълчанието, преди да бъдеш понижен.
Върни се в участъка. Или се прибери вкъщи!
Сложи си клоунска шапка или направи нещо друго идиотско.
Островът ни е семейство, което е изпаднало в беда.
Трябва да се държим един за друг.
Особено заради децата ни.
Защото няма по-голям дар от детска усмивка.
Искам го обратно. Сега, тази вечер, а не утре.
Виктор!
Не подценявай решимостта на Хенри Хърст
и адвокатската му фирма да набучат отрязаната ти глава на кол
и да я показват на целия проклет остров.
Ще видим чия глава ще бъде на кола.
Е, това си е твое решение... нали?
Накрая искам да ви помоля да погледнете в сърцата си,
да осъзнаете кое е най-важно в живота
и да намерите любовта, за да помогнете на семейството ни.
Може би катастрофата е естествената човешка среда.
Самите ние сме атакувани неочаквано от сили, които искат да ни навредят,
дори да не сме виновни за нищо.
Но ние преодоляваме човешката природа, ако работим заедно.
Така че моля ви, помогнете ми да помогна на децата.
Благодаря.
Не ме ли измъчи достатъчно, че ме измъкна оттам, без да
мога да поприказвам с приятели или да вечерям.
Гладен съм, по дяволите! - Обичаш ли шоколад?
В приемната има автомат за шоколад. Знам, че имаш пари.
Не може да ме третираш така! - Разбира се, че мога!
Ще ядеш, Хенри. Храната е най-малкият ти проблем.
Ще се постарая да ти осигуря хранене по три пъти на ден до живот.
Ела с мен.
Колко време ще продължи това? - Не знам.
Искаш ли да поговориш със съпругата си насаме?
Не.
Това е детектив Кастийо.
Той ще сложи тук видеокамера, докато аз си поговоря малко с Шантал.
Защо трябва да я разпитваш?
Детектив Кастийо ще ти донесе нещо за ядене.
Трябва да ти кажа... - Кажи го отвън.
Добре.
Виктор, искам да знам какво става. - Момент да затворя вратата.
Тя влезе... Сама дойде...
Тук ли е Хенри? Може ли да го видя?
Трябва да го видя. - Той не иска да говори с теб.
Ако е невинен, защо го държите толкова дълго.
Не съм казвал, че е невинен.
Разкажи ми за вашия семеен живот.
Може да започнеш с отделните спални.
Говорил ли е за това?
И за какво друго? - За сестра ти.
Няма ли да предложиш огънче за цигарата на дамата?
Разкажи ми за вечерта, когато той...
е посетил дома на сестра ти.
Кога беше това? - На 19 декември.
В неделя, около девет вечерта.
Любопитно ми е защо не си искала да отидеш с него.
Не знаех, че Хенри е ходил при сестра ми.
Защо не ти е казал?
Всъщност Хенри ни разказа за брака ви,
колко искаш да си се омъжила за по-млад мъж.
Някой на твоята възраст - като Пако.
Смяташ, че Хенри ме ревнува от съпруга на сестра ми?
Имаш ли връзка с Пако? - Да не би да съм в съда?
Не.
Можеш ли да ми кажеш в колко часа той се прибра тогава?
Беше вече нощ.
Беше доста късно.
Чух входната врата.
Стара е и много тежка.
Тя се затръшва.
Погледна ли часовника?
Сигурно си била разтревожена? - Това не беше за пръв път.
Хенри?
Ти ли си, Хенри?
Прибра ли се?
Заведи ме в тази стая.
Хенри!
Защо не ми отговаряш?
Не продължи ли?
Не те ли беше грижа да го попиташ къде е бил?
Вече не си задаваме такива въпроси.
Сигурна съм, че ти ще ми кажеш.
Имаме основания да смятаме, че е бил в Ла Перла,
където момиченце на име Паулина Валера
е било изнасилено и убито, а после захвърлено на сметището.
Шантал, трябва да знам на чие име се води къщата?
Къщата ми е подарък.
Тогава ще дадеш ли съгласие да направим обиск?
Няма да дам.
Каза, че си гладен. - Тя какво каза?
Готово ли е, Кастийо? - Да, господине.
Включи на запис.
Говорех на теб.
А, да, Виктор чува само което му изнася.
Чувам, Хенри.
Чух, когато каза, че си тръгнал от балдъзата си и си отишъл в Ла Перла.
Разхождал си се и си заспал на една пейка.
Сега искам да чуя нещо по-правдоподобно.
Казах истината. - Шантал твърди, че си се прибрал
в 3:30 сутринта. - Казах ти, че се разхождах,
бях пиян. Аз...
Може да съм изпил още нещо. - Беше ли на бул. "Виа дел Мар"?
Булевард "Виа дел Мар"
Гледай, татенце!
Искаш ли да се забавляваш с мен? Какво би искал?
Видя ли някакви проститутки там? - Не.
И не си говорил с проститутки? - Не!
Може би си бил с някоя? - Изключено.
Лъжеш, Хенри.
Сънната ти артерия пулсира здраво.
А погледът ти е надолу и наляво.
Така правят лъжците. Това е факт! Тялото винаги ни издава.
Знаеш ли за какво са ми тези хапчета, Хенри?
Държат ме буден.
Не си доспивам.
А откакто вчера намери тялото на Сю Елън Хъди, работя непрекъснато.
И имам толкова неща да споделя с теб, Хенри.
Например бях с онези двама полицаи,
които съобщиха за номера рейндж роувъра ти.
Отидохме в Ла Перла. Те ми показаха точното място, където си паркирал.
Поразпитахме наоколо. Представи си изненадата ми,
когато няколко проститутки те разпознаха на снимка.
Казаха, че ходиш там от месеци. - Господи, тя е в съседната стая!
Говоря за улични проститутки, наркоманки, напушени...
Не скъпоплатени момичета на повикване, а долни уличници, за бога!
Боже мой, Хенри, тази сънна артерия ще се пръсне.
По дяволите!
Шантал не може да те чуе, не и докато вратата е затворена.
Освен ако не включа говорителя. - Моля те! Моля те!
Моля те...
Тя... тя беше блондинка.
Очевидно изрусена, след като е испаноговореща.
Тя щеше да бъде дори красива, ако не беше целият този грим.
Гледай, татенце!
Така и не узнах името й.
Липсвах ли ти?
И още как!
Излязох от дома на балдъза ми,
за да правя секс с проститутка в една уличка.
Да идем там.
Ще бъда твоето добро малко момиче.
После се довърших с всичкото проклето пиене, което можах
да поръчам в "Съншайн кафе".
Уиски!
Да не би да мислиш, че ще прекарам живота си, чукайки...
на вратата на жена ми?
Не, намерих си заместител.
Някоя, която по нищо не прилича на Шантал.
Проститутката е жена, която ще ти даде много
за относително малко пари.
Не знам дали това ще послужи за алиби, Хенри.
В Пуерто Рико много жени се изрусяват.
Особено с тази професия.
Но ще ти кажа какво знам.
Една от тях призна, че е била с теб миналата седмица. Казва се Рейна.
Познаваш ли този човек? - Не.
Да.
Беше млада. Много по-млада от останалите.
Каза, че точно затова си я харесал.
Но това е стара снимка. - Защо?
Сега този мъж е плешив. - Плешив?
Там си сваляш перуката, нали, Хенри?
Изглежда, никой не те помни с перука.
Опитваш се да не бъдеш разпознат. Умно!
Но когато ги качваш в колата си, някой може да запише номера.
"Този обича да го прави бързо..." - И отзад.
Чука ме здраво.
Но поне свършва бързо. После си отива,
сякаш не иска да бъде тук.
Но ми харесва бързо. Връщам се на моя...
"... ъгъл."
Но преди седмица не е алиби, нали, Хенри?
Хенри, не разбирам.
Защо по този начин...
в мръсотията?
Можеш да си позволиш и най-скъпите компаньонки.
Апартамент в "Риц", шампанско "Дом Периньон".
А ти си избрал това. - Не й казвай, Виктор. Моля те!
Струва ми се, че по-скоро Шантал ще се зарадва, че си бил с проститутка,
отколкото да научи какво си правил в действителност.
Изнасилващите обикновено оставят следи.
Семенна течност.
ДНК.
Анализът ще покаже, че не съм бил аз.
Използваш ли презервативи с проститутките, Хенри?
Разбира се. - Какви?
Не знам.
"Троян" или каквито те имат. - Убиецът е бил с презерватив.
В телата са намерени следи от лубрикант.
Той е умен като теб. Знае всичко за лабораторните ни тестове.
И двете жертви са изнасилени отзад. И двете са удушени откъм гърба.
Отпечатъците и следите по вратовете им го потвърждават.
Здравейте! - Сама ли си тук?
После отново ги обличаш.
Листата и мръсотията по дрехите отвътре също го потвърждават.
Хубава блузка имаш. - После ги нагласяваш.
Да лежат настрани с ръка под главичката.
После ги сресваш, тъй като няма нищо по косите им.
И освен това смятаме, че си ги снимал.
Стига!
Фотографията не е ли твоето хоби, Хенри?
Да или не? - Стига!
Какво има? Добре ли си? - Добре съм!
Искаш ли вода?
Не, добре съм. Никога не съм бил по-добре.
Просто съм изморен.
Ти също не изглеждаш в цветущ вид.
Сърфираш ли, Хенри?
В интернет?
Това е разпечатка от интернет доставчика ти.
Имейлът ти е: hhearst@elpuerto.com.
Понякога използваш онлайн псевдоним.
"Твърдия Ханк"?
Много подвеждащо. - Боже, това ще свърши ли някога?
Да или не, Хенри?
Добре, да.
Оказва се, че Твърдия Ханк е посещавал доста порносайтове,
един от които се казва "Почти легално".
Там млади момичета се правят на ученички.
В този уебсайт има жени, а не деца.
О, Боже!
Винаги когато проверя имейла си, има съобщение от някоя електронна
изкусителка, която ме кани на сайта си.
Влизал съм няколко пъти, какво толкова има?
И за проститутките - какво доказва това?
Че съм самотен? Че не го получавам вкъщи?
Че жена ми ме кара да спя на другия край на коридора?
И всичко това ме прави педофил, изнасилвач и убиец на деца?
Защо, да го правя, за Бога? - Не знам, Хенри.
Все още не знам.
Да поговорим за тази очарователна млада жена,
която държи бедния Хенри треперещ в коридора.
Знаеш ли какво каза Шантал? - Тя лъже!
Каквото и да казва, никога не съм докосвал Камил!
А коя е Камил?
И така, госпожо Хърст, да поговорим за отделните спални.
Хенри каза, че изборът е негов. Сам се е изнесъл.
Той греши. - Греши или лъже?
Не си играйте с думите.
Но думите могат да бъдат забавни. Например съпружески дълг.
Хенри твърди, че вие не го изпълнявате охотно.
За да бъда честен, той каза, че изобщо не го изпълнявате.
Очевидно е разказал доста, нали?
Бих искал да чуя и твоето мнение.
Сигурна съм, че най-интересните неща е запазил за себе си.
Но се боя, че не и Камил.
Затова ли го изхвърли в коридора с четката му за зъби и кърпата?
Той е там.
Страхува се. Надява се на чудо.
Вярва, че един ден всичко ще се оправи от само себе си,
стига никой да не говори за това.
Той е прав. - За какво, да вярва?
Да се страхува.
Преди две години на Коледа
както обикновено отидохме при Мария и Пако.
Разбира се, това беше преди.
Да, това го разбрах.
Нямах търпение да видя племенницата си.
Камил...
Децата им бяха специални.
В тях имаше нещо вълшебно.
Нещо изящно и чисто.
Особено в Камил.
Двамата с Хенри я обожавахме.
Изглеждат много близки. - Нали?
Изглеждаш чудесно! - Ти също.
Всички си прекарвахме добре,
както и трябва да бъде едно семейство на Коледа.
Но после Хенри се напи. - Някой иска ли вино?
Не, благодаря. - Вече си наля всичкото.
И започна да прави намеци... - Извинете съпруга ми.
...за мен и Пако.
Извинете съпруга, да. Изглежда, Пако имат опит в тези неща.
Беше много неловко. Бях ядосана.
Това за първи път ли беше? - Не.
Какво лошо има в това, че Пако намира моята Шантал за очарователна?
Хенри, престани!
И какво направи? - С какво да престана?
Казах му да млъкне. - Просто престани!
След вечеря двете с Мария отворихме подаръците си.
Тя ми подари книги, които тя искаше да прочете,
а аз й подарих бижута, които исках да нося.
Изведнъж станах, без да знам защо.
Освен ако интуицията не е причина.
Нямаше го там.
Нещо ме водеше към спалните.
Не разбирам! - Ела тук.
Те бяха там... - Нека да видя.
...в стаята й. - О, да!
Той й говореше, а тя слушаше.
Не бих могла да кажа точно какво й говореше,
но начинът, по който й говореше...
беше както се говори на жена.
Помня как тя се усмихна.
Погледът в очите й.
Той нямаше право да я кара да се усмихва по този начин.
Все пак сте останали заедно.
Всеки, отделен в своя край от коридора.
И оттогава не сте правили секс?
Правиш страхотно шоу за Хенри, нали?
Точно сега той не може да те чуе.
Щом една жена реши, че това не е важно...
Дори когато се опитах да се върна към нормалния начин на живот,
онази картина беше винаги пред мен. - И оттогава не можеш да имаш деца...
Разбира се, че мога.
Може ли да ми кажеш на колко години беше, когато се запознахте с Хенри?
Мисля, че бях на 11, когато пристигнахме тук от Европа.
Хенри стана адвокат на баща ми.
Те плаваха заедно. Той винаги беше наоколо.
В семейство като нашето, винаги се намира някой приятел на бащата,
с яхта в Сейнт Томас или с мезонет в Манхатън.
Хенри беше такъв приятел.
А баща ви...
На колко беше, когато той умря?
На четиринадесет.
И Хенри замени баща ти? - Той плати колежа ми.
И тогава станахте любовници?
Момчетата на моята възраст не ми бяха интересни.
Дойде пролетната ваканция. Не можех да чакам повече.
С Хенри го направихме на яхтата му.
После по хотели...
В коли. По плажове. Навсякъде.
С мен той ставаше друг. Беше нежен.
Беше ни добре заедно.
Мога да си представя.
А ти представяш ли си неговия гняв,
когато не може да прави любов с теб? - Виждала съм го.
Виждала си го?
Хенри насилвал ли те е?
Шантал!
Не. - Насилието е проява на гняв.
Не става въпрос за контрол, нито за секс.
Хенри е много ядосан.
Мислиш ли, че е виновен? - А ти?
В онази нощ, когато е ходил у сестра ви,
забеляза ли драскотини по него, следи от борба?
Не помня.
Трябва да огледам дрехите, с които е бил тогава.
Шантал, моля те! Разреши ми да обискирам дома ви.
Не. - Г-жо Хърст, само защото си видяла
съпруга си да говори с племенницата ти на Коледа, си го изгонила от спалнята
и не си спала с него вече две години.
Не мислиш ли, че е малко жестоко? - Не се опитвай да ме провокираш!
А как би нарекла красива млада жена, ревнуваща 13-годишната си племенница?
Искрена. - "Искрена."
Вече не знам кой е по-откачен - ти или той.
Съжалявам.
Извини ме.
Но нима не искаш да знаеш дали си била права за него?
Не искаш ли?
Само не разхвърляйте.
Кастийо! - Сър?
Събери екип и придружете г-жа Хърст до дома й.
Да, сър.
Кастийо, направи обиск.
Да, сър.
Кажи го, хайде, кажи го.
Тя ти разказва за Камил и всичко си идва на мястото.
Няма нужда да чуеш моята част от историята.
Аз съм Джак Изкормвача, Джекил и Хайд, Големият лош вълк.
Ще ти припомня, Хенри. Слушах твоята история цяла нощ.
И ти лъжеше.
Детектив! - Проблем ли имаш?
Добре.
Да тръгваме.
Седни, Хенри.
Да се разберем като мъже, а? - Да си навия ли ръкавите?
Коледа преди две години. Какво стана с Камил?
Я да видя.
Не го разбирам.
Няма нищо. Абсолютно нищо!
Камил ме замъкна в стаята си, за да ми покаже подаръка от майка й.
Беше превъзбудена от тиквения пай.
Тази ще ти отива!
Не можеше да стои на едно място.
Значи Шантал изпадна в крайност?
И повече не ти позволи да я докоснеш?
Има много неща, които могат да разделят двама души.
Изневяра. Пари.
Тежка болест.
Мен и жена ми ни разделя коридор. Коридор, дълъг 18 метра.
Фактически този коридор е пустиня. И в самия край... има врата.
Когато е заключена, можеш да чукаш на нея до безкрай.
Но тя няма да се отвори.
Защо продължаваш така? Защо просто не се разведеш?
За да сменя един кошмар с друг? Да пресметнем.
Половината ми пари, къщата...
Накрая ще свърша в нечий преустроен гараж.
А, да, също и половината от дела ми в адвокатската фирма.
Това са глупости, Хенри! Тщеславие и нищо друго!
Женитбата ти с нея те е вкарала в елита.
Вие сте чаровната двойка на Пуерто Рико.
"Хенри и Шантал Хърст! Каква любов само!"
Щедри сме на комплименти, а? - Точно затова не се развеждате.
На нашата възраст не е лесно да намериш друга такава жена!
Не е толкова лесно да я заведеш в твоя
скапан 1-стаен апартамент на 3-тия етаж без асансьор за $500 на месец.
Това ли имаш предвид, Виктор? - Е...
Не всички можем да си позволим скъпа вечеря с изискани дами,
които сме срещнали в Ла Перла, нали, Хенри?
Интересно, с коя те пипна жена ти, за да избяга толкова бързо?
Майната ти, Хенри!
Хвана се!
Кажи ми...
Сю Елън Хъди -
добре ли я познаваше, или само се разминавахте?
Не. Изобщо не я познавах.
На моите години е невъзможно да познавам добре 12-годишно дете.
Хвърли ми плика с торбите!
Благодаря.
Кастийо!
Дръж.
Тъмната стаичка?
Хенри, там не е имало куче.
Бил си сам.
Не са открити никакви следи от борба.
Значи убиецът е имал добър подход към деца.
Или е бил някой, когото е познавала.
Играл ли си на топка с нея, Хенри?
Първо си се пошегувал и си поиграл с нея, нали?
Или веднага я нападна?
Беше ли толкова вълнуващо, колкото с Паулина Валера?
Кажи ми, Хенри! - Върви по дяволите!
После си я облякъл отново.
Нагласил си я.
Ще намерим четката за коса, Хенри. Четката, която си използвал.
Ще намерим четката, с която си сресал косата й.
И това, за което си дошъл.
Твоят трофей.
"Животните в Австралия" "Църквите в Америка"
"Старият Сан Хуан" "Един ден в Ла Перла"
Срещнал си Шантал, когато е била на 11.
Направил си я идеалната любовница.
Затова ли мислиш, че са децата? Да те задоволяват?
Виктор, Виктор, Виктор!
Вече знаеш всичко за мен.
Само не ми казвай, че не ги обичаш млади.
Развеждал си се два пъти.
Напълно свободен си.
С кого ще поговориш, когато си на бар?
С най-хубавото момиче, което би си тръгнало с теб?
И тя не е на 50. Вероятно в средата на 30-те.
Ами ако е в средата на 20-те...
За това става дума. А сега за тийнейджърките.
Обичахме ги тогава. Защо нещо трябва да се е променило сега?
Какво вижда той в толкова младо момиче?
За какво изобщо разговарят те?
Ако искам да обсъдя котировките на фондовата борса,
ще се обадя на брокера си.
Младите момичета не разговарят.
Те се смеят, те живеят за мига.
За тях всяка нощ е неповторима.
Телата им са стегнати,
гъвкави и гладки.
Такава е и кожата им.
И като го казвам,
това не ме прави перверзник.
Мъжете вече не могат да кажат нищо.
Ние сме наплашени от обсебени стари кучки, които искат да изглеждат млади,
като се поддържат с химикали. Те още искат да ги забележим и да им плащаме.
Да, Виктор. Аз обичам младите жени.
Поне съм достатъчно честен да го кажа.
Сто процента е виновен!
Оуенс! Намерихме ги, сър.
Тя върна ли се с вас? Вкарайте я там.
Добре.
Добре, но само ако обещаеш, че ще мълчиш, докато не стана готов.
Дадено.
Може да седнете там.
Приготви камерата. Лентата трябва да стигне,
но не мисля, че ще ни трябва много. Седни, Хенри.
Тя гледа ли?
Какво казва той?
Добра си в криенето зад разни неща.
Седни, Хенри.
И ни разкажи още веднъж за отношенията си с втората жертва.
Сю Елън Хъди.
Ела тук, погледни ме в очите.
Отношенията ти с убитата Сю Елън Хъди,
малкото момиченце, чието тяло уж си открил по време на крос.
Тя мисли, че аз съм го извършил ли?
Задавам въпроса още веднъж.
В какви отношения беше с убитото момиченце Сю Елън Хъди?
В никакви.
Никакви?
Не, никакви.
Понякога я срещах до къщата. Случайно.
Тя живееше до нас.
Може и да сме говорили един-два пъти.
А може и да не сме.
Поздравявали сме се...
Може би.
Ето какво мисля, Хенри.
Ти скучаеш...
Нещастен си...
Имаш история с много млади момичета.
Засечен си до мястото на първото убийство.
Опитваш се да си осигуриш алиби, като убиеш второ малко момиченце.
Обичаш жена, която не обича теб, а този, който си бил.
Ти си много, много самотен.
Ще ти кажа какво смятам. Каквото знам...
И мога да го докажа.
Знаеш ли коя е тази?
Сю Елън. - Сю Елън.
Така снимка отнема време, Хенри.
А това малко момиченце?
Шантал беше достатъчно любезна да ги извади от тъмната ти стаичка.
Правиш прекрасни снимки, Хенри.
Не мислех, че тя ще стигне чак дотам.
Да направи такова нещо...
Това е почти абсурдно.
Ти ли уби Сю Елън Хъди?
Да.
А Паулина Валера?
Да.
И двете ли?
Да, и двете.
Изнасилих ги и ги убих.
Аз го извърших.
Готов ли си да направиш признание?
А какво правя в момента?
Тогава да започнем... с първата жертва,
с Паулина.
Не бързай, Хенри.
Аз...
Аз я видях пред вкъщи.
Капитане! - Да.
Търсих ви, не вдигахте телефона си. - Защо?
По-добре да видите сам. - Добре, идвам веднага.
Продължавай, Хенри. Сега се връщам.
И така...
Видял си пред къщата.
Видях я пред вкъщи и...
Тя беше съвсем сама. - И тръгна с теб?
Какво става?
Тези бяха в колата му.
Правил ли си секс с нея?
Да. Изнасилих я.
А после? - После я удуших.
Направо на сметището? - Не, на...
Коя е тази? - ...на алеята.
Стигнахме твърде късно.
На коя алея точно? - Но ние го заловихме, сър!
Патрулът в парка го е хванал на местопрестъплението.
Не знам...
Той е долу. Оформят задържането му.
Значи после си отнесъл трупа на сметището?
Сър, всичко свърши.
Да, аз го завлякох.
А дрехите... Вече беше ли я облякъл?
Преоблякох я.
И после я нагласи?
Да, аз...
Да, аз й сресах косата.
Взех...
Взех ръцете й и ги положих под главата й.
Отворих очите й.
И после...
я снимах.
Какво правиш?
Върви си вкъщи, Хенри.
Какво?! - Всичко свърши.
Хванали са убиеца.
Какво говориш?
Той е долу.
Какво?!
Превод: yvetted
Редакция: K12