Преди по-малко от век Далечният запад все още бе непозната земя.
Той привличаше всякакви хора - заселници в търсене на нов дом,
авантюристи, търсещи силни усещания и злато...
Но той привличаше и отхвърлените от обществото -
престъпници, преследвани от закона, бандити, убийци, скитници...
Имаше и хора, борещи се за справедливост и ред.
Един от тях бе Поразяващата ръка - ловец и пътешественик.
Негов приятел и кръвен брат бе Винету, вождът на апахите.
Ще ги следваме през долини и планини,
за да изживеем отчаяната битка за едно несметно богатство.
СЪКРОВИЩЕТО В СРЕБЪРНОТО ЕЗЕРО
По произведения на КАРЛ МАЙ
В ролята на Винету: ПИЕР БРИС
Режисьор ХАРАЛД РАЙНЦ
Ето го, да тръгваме.
Горе ръцете! Хайде!
Добра работа, полковник!
Дай едно уиски.
Дами и господа, най-новото откритие на медицината -
Аква Саламандра!
Лекува болните, укрепва здравите и облекчава сърдечната болка.
Твърдя го, не само защото ми е баща, но и защото е истина.
Казвам ви, няма по-добър, и по-честен човек на земята от баща ми.
Да пием за това, момчета. До дъно!
Наистина е горещо днес. Има нещо във въздуха...
Главата ме сърби... и всичко останало също.
Ще отворя прозореца.
Какво улавям с поглед там? Непознат пристига сам.
Изглежда голям наивник.
Уиски! - Край за днес! Марш оттук!
Защо си толкова гаден? - Казах, вън!
Но...
Не излизай на слънце без шапка, друже.
Ранен ли сте, господине? - Не мисля.
Имам чудесно лекарство. - Не, благодаря, добре съм.
Само конят ми е малко голям.
Бих могла да си падна по него.
Благодаря, ви, сър.
Нещо не е наред с рома ли? - Не, напротив.
Просто обичам да си покашлям. - Мога ли да питам нещо?
Кого или какво търсиш?
Търся Папилио полимнестор паринда. - Тоя не го познавам.
Как изглежда? - Средна големина, с червени крилца.
Понякога са сини, но това не е редкият вид.
Събирам пеперуди, разбираш ли?
Не се целех в теб, а в онази бутилка, но пушката ми трепна.
Това вече е нещо друго. Помислих, че е някаква шега.
Ще се изненадате...
Фред, кажи какво ще стане, когато баща ти се върне.
Ще ти се за знаеш, нали?
Богат! Много богат! Баща ми.
Да, господа! Да пийнем по още едно.
Да пием за баща ми. - До дъно!
Има още нещо, но е тайна,
докато баща ми не се върне с дилижанса от Солт Лейк Сити.
Какво искаш, господине? - Аз съм професор Джеферсън Хартли,
лекар и ветеринар.
С коня ми сме здрави, така че не ви вършим работа.
Споменах ли Аква чимбарозо аморе?
Само три капки и момичетата ще полудеят по теб. Гарантирано!
Само три долара шишето.
Ако ще трябва да си купувам от бъркочите ти, за да си намеря момиче,
това няма да е на добре, нали? - Дилижансът идва!
Как така няма кочияш?
Татко...
Мъртъв е! - Убит!
Ще открия убиеца ти, татко.
Почакай.
Пет коня, единият без ездач. Дошли са от онази посока.
Тук са оставили конете. Следите им водят към пътя.
Защо им е да изоставят конете си?
Някои от следите отиват насам, а други слизат натам. Следвай онези.
Тук белите са устроили засада. - Чакали са дилижанса.
Ето още следи. Влачили са нещо.
Нямало е съпротива. Застреляни са в гръб.
Нямали са никакъв шанс. Били са убити хладнокръвно.
Престъпници.
Трети човек е бил намушкан с нож, но се е измъкнал.
Значи е останал в дилижанса - конете са били с по един ездач.
Единият от убитите се казва Енгел. - Вероятно избягалият с дилижанса.
И какво ще правим сега?
Ще яздим до Тълса, братко. Трябва да проследим бандитите.
Казвам ви, в касата е имало само петдесет долара.
Според списъка е имало двама пътника -
покойният господин Енгел и някой си Браун, сега изчезнал.
Всеки втори престъпник се казва Браун.
Този път не са търсели пари. - Какво друго би ги интересувало?
Великденски яйца, може би?
Какво има, Фред? - Къде отива?
Стой на място! - Не си особено дружелюбен.
Убиец!
Друг път помисли, преди да стреляш! Махай се!
Ах ти, стара издънка на оръдие! Не очаквах да те срещна тук.
Ето убиеца! Да го обесим! - Спрете!
Не виждате ли, че не е скитник? Вижте коня и двете пушки.
Ако това не е ловец на мечки и ловното му оръжие,
ще закуся със собствения си скалп с кленов сироп! Радвам се да те видя!
Добре дошъл във таз земя. Каква ли стойност има тя?
За помощ винаги ръка подаваш и Поразяваща ръка се назоваваш.
Да, това е той. - Търсиш бандата скитници ли?
Да, убили са бащата на Фред Енгел. - На път за Тълса!
Съжалявам, приятелю. Ще говорим, когато стигнем там.
Ще продължа да търся убиеца на баща си.
Не се занимавай. Винету е по следите им.
Какви са новините, Уудуърд? - Къде е полковникът?
Нито аз, нито хората ми ще стоим повече тук с него.
Я млъквай...
Йохансон, Нокс, елате!
Какво беше това?
Уудуърд пак мрънкаше за нападението на дилижанса. Парите му били малко.
Щеше да ни казваш защо нападнахме дилижанса.
Елате вътре.
Затворете вратата.
Трябва да ви кажа нещо важно, но си дръжте устите затворени, ясно?
Да, сър. - Можеш да ни се довериш.
Чували ли сте за съкровище, скрито край Сребърното езеро?
Това са само слухове. - Слухове казваш, а?
Док Хартли дочул в Тълса, че някой си Енгел намерил карта.
Хартли твърди, че картата на Енгел показва къде е съкровището.
Останалото от историята видяхте при нападението на дилижанса.
Значи Енгел е бил човекът в дилижанса?
Дадохме му да се разбере. - А картата?
Ето половината от нея. - А къде е другата половина?
Още не знаем. Енгел има син, който вероятно знае.
И къде е синът на Енгел? - Док Хартли е по следите му.
Той ще му даде правилното лекарство. - Да пием за успеха на Док.
Къде има още алкохол? - Горе в плевника.
Енгел тръгнал за Солт Лейк Сити, за да се опита да регистрира...
Какво има? - Там горе има някой.
Хилтън, насам!
Пусни ме! - Полковник, хванах го!
Бързо, полковник! - Тревога!
Какво има, полковник? - Шпионин.
Кой е той?
Това е Бърнс! - А къде е шпионинът?
Сигурно е скочил през прозореца. - Вземайте пушките!
Претърсете лагера, не може да е далече.
Блокирайте пътя към гората! - Не мислиш ли, че вече е късно?
Действай!
Нокс, претърси основно навсякъде. Трябва да го намерим. Хайде!
Чуйте думите на Винету, вождът на апахите!
Бледолики, дръзнали да нарушат мирната спогодба, ще умрат!
Едно, две, три, давай!
Хайде, Теди. Така е добре.
Побързай! Да, само още веднъж.
Той бе най-добрият следотърсач от Тълса до Уичита,
а сега не надушва дори мъртъв плъх! - Нужна му е Аква Саламандра!
Десет капки в храната и ще надушва плъха, преди да се е родил!
Не. - Както искаш.
24... 25... Проклети мухи!
Хей, Аква Саламандра, къде си мислиш, че отиваш?
Качвам се горе, може да успея да продам от лекарството си.
Момчетата не искат да ги безпокоят. - Разбирам. Не знаех, приятелю.
Тогава ще пробвам при началника на пощата.
Само внимавай.
Жена му е все така грозна и проклета, въпреки капките ти!
Когато старият индиански вожд умирал, дал на татко картата.
Татко се споразумял с Патерсън да отидат да търсят съкровището.
После татко отиде в Солт Лейк Сити, за да регистрира земята и тогава...
Не могат нищо с тази карта. Татко е предвидил всичко.
Той я скъса на две и даде другата половина на Патерсън.
А къде е той сега? - Чака баща ми във фермата на Бътлър.
Дръпни се от прозореца, докато не се махне!
Раних в лявото рамо тоя долен плъх. Няма да се върне, ако не греша.
Грешиш, Сам.
Сега скитниците знаят точно къде е картата.
Трябва да я вземем от Патерсън преди тях.
Вече не искам съкровище.
Вземи го ти, но ми помогни да открия убиеца на баща си.
Не можеш да ме купиш, приятелю.
Но в името на справедливостта ще ти помогна.
Трябва да стигнем до фермата преди тях.
За какво е това суетене? - Скоро ще разбереш.
Стани! Идва полковникът! - Хайде пак се почна...
Защо не ни оставят да поспим? - Стани!
Стани, казах! - Добре, всички да станат!
Снощи приятелят ни е дочул нещо в Тълса.
Това е големият ни шанс - фермата на Бътлър. Трябва да стигнем днес.
И защо? - Пари, много провизии, добитък...
Добре ще ни дойдат. - И още как!
Добре, тръгваме веднага.
Чакай! Имаме много ранени, а фермата е укрепена.
Имаш нещо да ми казваш ли? - Да, против съм! Сега ясен ли съм?
Уудуърд е против! - Защо не яздим до Елдоро?
Там ще се обединим с хората на Скайлър.
Отказваш да се подчиниш, така ли? - Точно така.
Излез напред.
Уудуърд, ще броя до три! Едно...
Не съм единствен, още много от нас... - Две...
Брент, Дики и двамата Йохансон... - Три!
Някой друг да има да казва нещо?
Оседлайте конете! Тръгваме към фермата на Бътлър.
Тръгваме. Брент, Дики, Йохансон, от този момент ви заповядвам аз!
По-бързо! - Защо? Почти стигнахме.
Скитниците се опитват да ни изпреварят.
Това са ездачите от Тълса - Поразяващата ръка и Енгел!
По-бързо!
Отворете портата и ги пуснете!
Приберете животните! - Извадете амунициите!
Огън!
Назад!
След мен!
Постова охрана! Останалите с мен!
Добре дошли във фермата на Бътлър! - Добре заварили.
Откога чакам отново да видя двама истински мъже.
Вие сте г-н Хокинс, ако не греша?
А ето тоз герой отпред е Гюнстиг, нашият поет.
Една такваз красива дама за сърцето е радост голяма.
И може да не съм герой... ...за днес ти стига, драги мой.
Май се отървахте на косъм, Фред. Къде е баща ти?
Мъртъв е. - Какво?
Бе убит на път за Тълса. - Фред...
Всичко е заради онази карта. Къде е Елън?
Замина с баща си за риба на река Блекбеър.
Скоро трябва да се върнат.
О, небеса!
Скитници! Бандити! Да вървим!
Стой! Накъде сте тръгнали? Кои сте вие?
Казвам се Патерсън. Това е дъщеря ми.
Хванахме двама! - Ще си спестим доста работа.
Иди намери полковника. - Какво е всичко това?
Затваряй си устата, когато не ти говорят!
Хванали са ги. - Какво ще правят с тях?
Ще искат откуп.
Добре, дръжте го!
Какво искате? Губите си времето. Не носим пари.
Къде е картата? - Не знам за какво говорите.
Ето. Виждал ли си това? - Къде намерихте тази карта?
Въпросите задавам аз! - Какво сте сторили с Енгел?
Убийци! - Не! Татко!
Къде е другата половина, Патерсън?
Кажи им, татко! - Мълчи, Елън!
Това беше добър съвет. Е, готов ли си да говориш?
Татко!
Сложете го на земята!
Не! Картата е във фермата на Бътлър.
Госпожо Бътлър, дайте ми картата. - Картата?
Това търси полковникът. Ще я разменим срещу Елън и г-н Патерсън.
Не, ще спасим живота им, само ако задържим картата.
Това съкровище вече е предизвикало достатъчно нещастия.
Справяли сме се и без него... - Чакай, идва някакъв ездач.
Нека погледна.
Носи бяло знаме. Доколкото виждам, е сам.
Може би иска само да изсуши ризата си тук.
Какво искаш? - Нося съобщение от шефа.
Какво иска от нас? - Другата половина от картата,
зоб за конете и 5000 долара. - Нещо друго?
Ако изпълните условията ни, връщаме заложниците и си отиваме.
А ако не ги изпълним? - Ще запалим фермата,
а заложниците ще обесим заедно с вас.
И така, какъв е отговорът ви? - Не мога да решавам сам.
Трябва ни време да го обсъдим. - Колко?
Един час.
Какво ще правят с нас, татко? - Не се разстройвай, Елън.
Г-жа Бътлър ще им даде картата и ще ни пуснат.
Никой да не се доближава и да не говори с тях, ясно?
Ако опитат да бягат, застреляйте ги.
Един час ще мислят. Х убави приятели си имаш.
Решението е само едно - трябва да атакуваме лагера и да ги освободим.
Това е безразсъдно. - Поне е по-добре от нищо.
Не винаги е така. - Не можем просто да си седим.
Какво друго да направим? Не забравяй, че наблюдават всеки наш ход.
Не е така.
Какво имаш предвид? - Ще ви покажа.
Ето вода. Протегни ръка.
Съпругът ми реши, че ни трябва таен проход в случай на опасност.
Входът е на около педя над нивото на водата.
Разбира се, зависи от валежите. - И къде води?
В един храсталак близо до лагера им. - Това ни е достатъчно.
Успех, Фред!
Виждаш ли нещо? - Всичко е спокойно.
Готово. - Добре, завържи го!
Одеялата ни трябват. - Дай ги насам!
Хайде, по-бързо! Остави го тук. - Това е!
Направи още едно.
Изсъхва ли вече барутът? - Да, но ни трябва много повече.
Полковникът ни е хитра стара лисица. Какво ли е намислил пак?
Не разбирам защо г-жа Бътлър се нуждае от време за размисъл?
Млъкни, никой не ти е позволил да говориш!
Половината карта е без всякаква стойност. Защо ни кара да чакаме?
И аз не разбирам.
Виждаш ли ги? - Не.
Вече трябва да са стигнали. - Да, но не са. Виж сама.
Стой! Какво искаш? - Да погледам една хубавица.
В свободна страна живеем. - Полковникът забрани!
Ако ни открият, поеми десния, а аз ще се заема с пазача.
Назад или ще стрелям! - Тръгвам си. Вие сте изперкали!
Не мърдайте!
Дай малко. - Какво беше това?
Нищо. Дай малко. - Имаше нещо.
Виж го тоя.
Внимавай да не паднеш, момче.
Господа, екземплярът изчезна! - И ти изчезвай бързо оттук!
Аз служа на науката! А вие? - Казах, изчезвай оттук!
Заплашвате ли ме? - Ще броя до три!
Моля: едно, две, три.
Още една съсипана шапка! Обноските ви са скандални!
Добре, отстъпвам пред грубата сила. Да си тръгваме, Херакъл.
Часът изтече. Доведете заложниците.
Виждаш ли нещо, г-жо Бътлър? - Не, нищо.
Божичко, ако ги хванат...
Този път ще излязат отгоре, ако не греша.
Къде са те? Къде?
Подгответе се незабавно за атака.
Благодаря.
Благодаря, спасихте ни в последния момент.
Ще атакуват всеки момент, ако не греша. Надушвам го.
Само да ни паднат тук, ще ги смажем като с чук.
Влезем ли във битка с тях, ще станат само пух и прах!
Ще ни подпалят! - Напълнете бързо кофите с вода!
Побързайте, хайде!
Покривът гори! Стълбата, бързо! - Дайте тук водата!
Джими, внимавай! - Още вода, още!
И тук гори!
Атака!
След мен!
Ето я портата. Хайде, всички заедно!
Фред, разбиват портата!
Напред!
Полковник, индианците идват!
Червенокожите идват! Бягайте, спасявайте се!
Огън жена си, госпожо Бътлър! - Стар ласкател!
Братко! - Осагите са наши приятели.
Полковник!
Насам! Вземи този кон.
Елън!
Това е Фред, връща се!
Благодарни сме на великия вожд на осагите.
Полковникът се измъкна.
Ако Сребърното езеро наистина е ловна територия на ютите,
значи тук картата е точна.
Вляво е знакът на индианците за бизон, ближещ бял камък.
Това е индиански символ за солена вода.
Значи това трябва да е Голямото солено езеро.
Тук слънцето сочи посоката - запад.
Тук има пътека, която води към водопадите през Призрачния каньон.
И продължава до Сребърното езеро.
Според знаците тук, езерото е оградено от стръмни скали
и на две места - от скални бариери,
над които водопадите се спускат в езерото.
Сребристият отблясък на водопадите е дал името на езерото.
Значи няма нищо общо със съкровището.
Доколкото мога да преценя, до езерото се стига само по един път -
ето тук, от северозападната страна. - През процеп в скалата.
На прав път сме.
Картата показва пещера над езерото. - Да, и съкровището е скрито там.
Старият индиански вожд е бил прав. Съкровището носи само нещастия.
Цяло чудо е, че не бяхте убити като баща ми.
Мога само да ти съчувствам, Фред, баща ти бе толкова простодушен...
Някога вярвах в приказки, в това, че доброто тържествува над злото.
Но в живота не е така.
Страдат порядъчните хора. - Не говори така, не е вярно.
Точно така е. Но този път ти обещавам, че ще бъде различно.
Ще хвана убиеца на баща ми, дори това да ми струва живота.
Със собствените си ръце ще... - Фред, престани, моля те.
Разбирам те, сигурно се чувстваш ужасно, но...
Просто не мога да се примиря. Опитай да ме разбереш.
Елън...
Страхувам се за теб, Фред. Толкова си огорчен.
Сърцето ти е изпълнено с омраза и няма място за...
Да, Елън, за теб има място.
Дъщеря ми Елън ще дойде с мен. Желанието на Ерик Енгъл и моето
бе да потърсим съкровището. - И да го намерите, ако не греша.
Честно казано, би ми било неприятно, ако съм принуден да се откажа.
Обещах на Фред да му помогна да отмъсти за баща си.
Струва ми се, че ще пътуваме заедно. - Разбирам.
Мислиш, че полковникът ще ни последва?
Точно така. Винету познава ловните територии на ютите и ще ни води.
Разбира се, старият Сам Хокинс също ще отиде.
Разбира се, още съм млад и здрав. - Той не би пропуснал нещо подобно.
Един младеж винаги е нужен.
Не ще остана тука сам, чуйте ме що думам вам.
Със вас богатството да диря - таз мисъл не ми дава мира.
Стой! Ще лагеруваме тук. - Слизайте от конете.
Полковник, по-унили хора не съм виждал през живота си.
Без картата не можем да открием Сребърното езеро.
Търпение. Скайлър води 60 мъже в Елдоро.
Хартли е напред и ще ни чака.
Междувременно Патерсън ще докопа съкровището преди нас.
Трябва да му попречим на всяка цена! - Така и ще направим.
Ела, мъничката ми душичка. Не се плаши, бъди добричка.
Проклето насекомо! Изчакай секунда, малко нагло зверче!
Не се смейте! Папилио полимнестор паринда се улавя веднъж в живота!
Ще ти повярвам, но ако ти е мил животът, бъди по-внимателен.
Наоколо се навъртат доста бандити.
Имам великолепен кон и отлична пушка. Между другото,
казвам се Карл Хайнц Леополд Улрих, херцог на Глокеншпил.
Приятно ми е да се запознаем.
Сам Хокинс, херцог на уискито със сода.
А това са Поразяващата ръка и Винету, вождът на апахите.
Чувал съм за вас във Виена - Поразяващата ръка и Винету
с ловната пушка и сребърния мускет. - Виж, господин херцог...
може ли да погледнем коня и пушката, които спомена?
С удоволствие.
Можеш ли да яздиш тая кранта? - Малко ми е голям - с два размера.
Да не искаш да кажеш, че можеш да стреляш?
Нямах предвид само произвеждане на изстрел във въздуха,
а стрелба и попадение в целта. - Не бива да прибързвате.
Добра стрелба!
Птицата уцели той. Накратко казано, герой!
Новакът заслужава уважение, а не ехидно отношение.
Благодаря, много мило от ваша страна. - За твое добро ще е да дойдеш с нас.
Благодаря, оказвате ми огромна чест!
Стой! - Какъв е този дим?
Вероятно лагерен огън. - Не, това е димът на смъртта.
По-добре не идвай, Елън.
Над десет души атакували селище.
Бил е полковникът с бандата си.
Убили всички жени и деца. - Сред мъртвите няма воини.
Всички мъже на лов за бизони.
Елън!
Върни се, Фред!
Не сме унищожили ние селището ви!
Пазете се!
Май вече се познаваме.
Цели се в конете, а не в хората!
Ние сме приятели на индианците.
Къде е Елън?
Изстрели дошли оттам.
Следите водят право напред.
Какво е това?
"Донесете картата в Елдоро или г-ца Патерсън ще пострада."
Трябва да тръгнем незабавно! - Не, почакай малко.
Елдоро е сборно място на всички скитници от средния запад.
Не знаем колко мъже има там сега. - Какво значение има това?
Трябва да я освободим! - Има една възможност.
Знаеш ли картата наизуст?
Ще намериш ли Сребърното езеро без нея?
Дай ми я. Ти също, Патерсън. Продължаваме към Сребърното езеро.
Винету ще държи под око полковника, докато Фред язди към Елдоро.
Слушайте внимателно какъв е планът.
Здрасти, полковник.
Вече се уморих да чакам. - Затворете я в църквата.
Как така тя е тук? Къде я намерихте?
Ще ти обясня после. Някакви вести от Скайлър?
Той е в Лас Анимас и ще дойде чак в началото на следващата седмица.
Ще се оправяме без него. Колкото по-малко замесени, толкова по-добре.
Слушайте, хора! Трябва да тръгнем днес, най-късно утре сутрин.
Трябва ни почивка. - Не издържаме повече.
Бързо ще ви мине, когато разберете къде отиваме.
Това е голям удар и ще ми е нужен всеки един от вас.
Какво толкова може да е това? - Трябват ни няколко дни почивка!
Някой от вас чувал ли е за съкровището край Сребърното езеро?
Да, и още как! - Целта ни е да го открием.
С мен ли сте? - Да!
Глупак! Това е човекът, когото очаквам.
Е? - Предлагам размяна.
Съкровището срещу момичето.
За мен това е неравностойно - вече ги имам и двете.
Претърсете го.
Картата вече не е у мен.
Двете половини бяха у Патерсън, когато ни нападнаха индианци.
Само аз успях да избягам. - Но този път няма да успееш.
Когато решиш да кажеш истината, уведоми ме. Затворете го.
Пуснете ме!
Картата не ви е нужна. Знам пътя.
Ще ви заведа, но условието ми е да освободите госпожица Патерсън.
Добре, тръгваме след час.
Къде е госпожица Патерсън? - Заведете го при нея.
И още нещо - ако някой от приятелите ти се появи...
Ясно.
Претърсете зоната около лагера. - Пригответе конете!
Не се тревожи. Полковникът ще вземе само своите хора.
Баща ти и Поразяващата ръка ще се справят лесно с тях.
Но ние сме заложници, Фред! - Знам.
Поразяващата ръка ще ги издебне, но трябва да стигне езерото преди нас.
Трябва да направим всичко възможно да забавим полковника.
Поразяващата ръка ще мине напряко през земите на ютите.
Не издържам повече! - Стой!
Какво има пък сега? - Г-ца Патерсън се нуждае от почивка.
Глупости! Ще си почива, когато стигнем езерото.
Продължавайте, щом искате.
На следващото дърво няма да знаете накъде да завиете.
Ще спрем тук.
Стой! Ще пренощуваме тук.
Разседлайте конете и запалете огън, а аз ще огледам наоколо.
Ставайте! Обградени сме от индианци. Гората е пълна с воини юти.
Към скалите! - Вземете си пушките!
Залегнете всички!
Бледоликите са обградени от воини юти. Предайте се!
Защо им е да ни нападат? - Унищожихте едно селище.
Убихте жени и деца. - Това не е истина!
Съжаляваме, но не ние сме опожарили селището ви.
Аз съм Овутс Ават, Големият вълк - вожд на ютите. И казвам, че лъжете!
А аз съм Поразяващата ръка, когото наричате Покай Му.
Не съм лъгал никога в живота си.
Никой от нас не е навредил на ютите. - Тогава кой уби Малката мечка?
Никой, той спи. Ударих го с юмрук - опита се да убие мой приятел.
Малката мечка не е мъртъв. Само спи.
Защо стреляхте по нас вчера? - Трябваше да се защитим.
Воините ти ни нападнаха, макар че сме приятели на ютите.
Ако това е истина, ела с нас и ще те съди племенният съвет.
Като приятели? - Като пленници!
Предпочитаме да се бием. - Тогава избирате смъртта!
Вероятно. Но и много от воините ти ще загинат.
Помисли за вълшебната ми пушка.
Приемате ли да бъдете съдени от племенния съвет?
Само ако обещаете да ни третирате като гости и задържим оръжията си.
Ще загубим спечеленото време. - Давам свещената си дума. Казах.
Чакайте тук.
Помнете, каквото и да се случи, конете остават при нас.
Дано вече да са закусвали.
Елате напред!
Бледоликите ще стоят тук, докато обедното слънце се издигне в небето
и старейшините отсъдят. Конете... ...остават с нас!
Обмисляте бягство? - Ние сме ваши гости, а не пленници.
Не го забравяй, Голям вълк.
В противен случай вълшебната ми тояга ще проговори. Виж това.
Ясно ли се изразих, вожде?
Съгласихте се да не оспорвате присъдата на племенния съвет.
Нямаме време, трябва да продължим пътя си!
Когато сянката достигне копието, присъдата ще бъде произнесена.
Вече изгубихме два часа!
Излизай, г-н херцог.
Какъв е този шум? Ядосани ли са? - Да. Въпросът е на кого.
Съветът приключи. - Да се надяваме.
Големият вълк ще произнесе присъдата.
Това звучи доста неприятно. - Тишина!
Шаманът-лечител идва с вожда. - Аз съм си здрав.
Съветът казва, бледолики пролели кръв на наши жени и деца.
Изровихме томахавка на война и заклехме убие всеки бледолик.
Но вие има шанс бори за свой живот.
Не всички, само най-смел - Поразяваща ръка.
Ако спечеля, ще освободите и приятелите ми.
Да, но няма спечелиш...
защото аз твой противник, Голям вълк. - Какви са оръжията ни?
Томахавка и нож. - Това е несправедливо.
Защо не се бори срещу мен на билярдната маса?
Бледолик по-добре държи език зад зъби!
Приемам. Кога ще се бием? - Веднага.
Обзалагам се, че тоя е намислил нещо подло.
Опитай сега ти. - Добре.
Да не го оставяме да лежи там. Може да се препънем по време на битката.
Големият вълк има силата и смелостта на заек!
Когато взема скалпа ти, всички ще знаят, че си умрял като страхливец.
Уморих се да гоня тая старица.
Щом си толкова смел, защо не спреш на едно място за разнообразие?
Е? Кой е победителят?
Скалпът му ми принадлежи, но не го искам.
Аз съм приятел на червенокожите.
Не е мъртъв. Подарявам ви живота му.
Винету! - Братко!
Кажи ни за Елън и Фред. Как е дъщеря ми?
Добре е. Полковникът приел. Всички тръгнали към Сребърно езеро.
Държат Фред и Елън за заложници. - Нямаме време за губене.
Минах край селището на ютите. Воините са тръгнали по следите ви.
Ела, братко.
Ако не стигнем езерото преди полковника, Фред и Елън ще умрат.
Ето ги там.
По следите ни са тридесет воина. Предвожда ги Гръмотевичен тътен.
Значи Големият вълк наруши обещанието си?
Не, той още спеше, когато воините тръгнаха по следата ви.
Този размирник Гръмотевичен тътен ги убеди да нарушат думата си.
На картата има пътека. - Близо е до водопада -
до Сребърно езеро се стига през Призрачен каньон.
Каньонът не може да е далече. - А ютите са по петите ни.
Ето там ще атакуваме. - Шестима мъже с пушки.
Кой ще бъде примамката? - Винету.
След мен! Оттук!
Спри!
Минахме оттук вчера сутринта. Движим се в кръг.
Може би трябваше да завием наляво. Картата показва завой при водопада,
но не казва наляво или надясно.
Завийте наляво.
Къде се намираме, Фред? - На входа на Призрачния каньон.
Оттук минава индианска пътека. Утре ще сме на езерото.
Фред? - Да?
Има ли друг път до Сребърното езеро? - Не.
Ако Поразяващата ръка е пред нас, щяхме да видим следите му.
Може да са минали дни преди нас.
Пък и съм сигурен, че са прикрили следите си.
Успокой се и опитай да поспиш. - Добре.
Ютите идват. Само Гръмотевичен тътен има пушка.
Улових следата на полковника. Лагерувал е тук тази сутрин.
Нямаме и минута за губене. - Каза ли на останалите?
Да, блокират другия край на каньона. - Х убаво.
Ютите са старици, последвали лъжеца Гръмотевичен тътен!
Хвърлете оръжията си или вълшебната ми тояга ще говори!
Няма друг изход от каньона. Предайте се и ще се върнете живи.
Защо вождът на апахите се крие от братята си? Винету е наш приятел.
Ето ме.
Голям вълк наказал предател!
Голям вълк спазил думата си. Моли Покай Му пощади воини юти.
Сега заравяме томахавка на война между юти и приятели на Покай Му!
Стигнахме! Сребърното езеро!
Слизайте от конете!
Оттук накъде?
Чакам!
Пътеката води до пукнатина в скалата. Минем ли през нея, скоро сме там.
Да тръгваме!
Спри! Никой няма да влезе преди мен.
Всеки ще получи своя дял, но той се определя от мен!
Пленниците също ще дойдат. Грег и Гонзалес, оставате при конете.
Защо точно ние?! - Оставате тук!
Всеки ще получи своя дял.
Добре, къде е съкровището?
Обеща да ни пуснеш, ако ти кажа къде е.
Говори или тя ще плати с живота си. Броя до три. Едно, две...
Мястото на съкровището бе отбелязано с черно кръгче
на далечния бряг на езерото. - И какво още?
В скалата трябва да има дупка или пещера. Там е съкровището.
Отсечете няколко дървета. Ще направим сал.
Хей, внимавайте!
Добре, пускай, хванахме го! - Внимавай!
Хванахте ли го? - Да.
Елън, не се тревожи, моля те.
Ще се опитам да стигна до водата - ръцете ми са вързани с кожени каиши,
а кожата се отпуска, когато е мокра. - Престори се, че пиеш вода.
Хей, какво правиш? - Пия вода, не виждаш ли?
Добре, но повече недей.
Защо да оставаме и двамата? Единият е достатъчен.
Отивам до езерото. - О, не, никъде не отиваш!
Бъди разумен, Грег. - Тогава ще теглим жребий.
Става.
Сложи го на земята.
Дръж здраво, така. Сложи го тук.
Хайде!
Не мърдайте!
Мислиш се за много бърз, а?
Излизай!
Завържи ги здраво!
Отивам в пещерата с Хилтън, Нокс и Хартли.
Ако не се върна до три часа, можете да го обесите,
а с нея правете, каквото искате.
Не можете ли по-бързо?!
Аз съм приятел на всички индианци. Вождът спази думата си.
Имам нужда от помощта ти не за себе си,
а срещу белите, които нападнаха и убиха жените и децата ви.
Тези мъже са зли и са многобройни.
С ваша помощ ще им дадем заслуженото наказание. Казах.
Ще акостираме там!
Кой си ти?
Това е Тонкауа, което значи Голямата мечка.
Той пази съкровището. - Къде е то?
Къде е съкровището?
Ще го намерим и без теб!
Злато!
Назад!
Но, полковник, тук има достатъчно за всички ни.
Трите часа изтекоха. Пригответе въжето!
Дали да не ги потърсим? - Хей, полковник!
Къде е полковникът, защо го няма? - Защо не провериш сам?
Нямаш какво да кажеш! Обеси го и да свършваме.
Приятелката му ще гледа как се полюшва от ветреца.
Хайде!
Пуснете го, той не е направил нищо!
Вдигнете го, дръжте му ръцете! - Дръж клупа!
Махнете камъка!
Това е шлем!
Стой на място! Да не си помръднал!
Моля те, недей, имам жена и деца!
Папилио полимнестор паринда!
Сега Поразяващата ръка вярва ли, че сме негови приятели?
Ютите са храбри воини, а Големият вълк е добър вожд.