Помощ! - Насам!
Не стреляй!
Ти! Излизай!
Хайде! - Приятел, мина бомбардировач В-29.
Няма спасение от предстоящото.
Яшида! Какви ги вършиш? Ела тук!
Тук ще ти е по-добре.
Аз бих побързал.
Бягай! Веднага!
Залегни!
Не, чакай! Стой!
Опасно е.
Събуди се... Събуди се!
Къде беше?
Нагасаки. - Чак там ли?
Ти си тук. - Разбира се.
Можеш ли да останеш?
Знаеш, че не мога.
Джийн, ужасно съжалявам. - Знам.
Вече няма да нараня теб или някой друг. Заклех се.
Имаше ли церемония? - Присмиваш ли ми се?
Вече е късно.
Не!
Не, Джийн! Моля те, не!
Не можеш да се скриеш. - Не!
Не можеш! - Джийн, не!
Това го пиши за после. Мерси, миличка.
Взе ли стрелите? - Да.
Взехте ли стрели? - Да, Еди.
Какви ги вършиш? - Щеше да му отнесеш крака.
Да не си ловец? - Вече не.
Какво, по дяволите?
Не ме карай да го правя.
Сигурно беше към 4 метра. Чухме само как се чупят клонки.
Изведнъж ни се нахвърли.
Първо хвана Райли и го изкорми. После хвана Еди.
Разкъса палатката и обърна снегохода като нищо.
Ти ли си този, който е бил нападнат от гризли?
Аз съм този, който оцеля.
Искам да почерпя този човек.
Как се казвате, господине?
Логан.
А това е отровна стрела, която мислех, че е забранена.
Я ме питай къде я намерих.
Питай ме. - Къде я намери?
Добре, че ме пита. Извадих я от едно гризли.
На стрелеца не му стискало да открие животното и да го доубие.
Отровата не подействала веднага, а бавно се разпространявала,
което подлудило мечката и тя убила петима души.
Не знам за какво говориш, защото аз нямам отровни стрели.
Значи няма за какво да се тревожиш.
Мамка му.
Това заболя.
Съжалявам, Джийн.
Не бих се занимавала с тях.
И без това ще умрат скоро.
Трима от тях ще умрат след седмица в същия пикап.
Този меч е на стотици години.
Самураят, който го е използвал за пръв път, го нарекъл Данзан.
Данзан, в превод от японски, означава "отделител".
Идеалното оръжие за отделяне на главата и крайниците от тялото.
По този начин.
Колата ми е отзад.
Качвай се.
Съжалявам, колата е под наем.
Коя си ти? - Аз ли? Аз съм Юкио.
И? - Търся те от една година.
Защо? - За да ти дам това.
Работодателят ми заръча да ти го дам.
Кой е той? - Господарят Яшида.
Каза, че ти принадлежи и така си изплаща дълговете.
Господарят умира.
Иска да ти се отблагодари, че си му спасил живота преди години.
Знае, че си...
...зает, но иска да се сбогува с теб лице в лице.
Добре, къде е той? - В Токио.
Няма да ходя в Япония. - Ако откажеш, ще го обидиш.
Извини му се. Няма да ходя в Токио.
Имам неща за вършене. - Няма нужда от извинения.
За мен беше чест да се срещна с Върколака.
Вече не съм такъв, ясно?
Интересно.
Тогава какво търсеше в бара? - Не знам.
Не знаеш? - Не.
Аз мисля, че знаеш. - Отбий.
Ти си войник. - Не, отбий.
Ти си войник. - Казах да отбиеш.
Веднага.
Ти си войник, който търси това, което и другите войници търсят.
И какво е то? - Достойна смърт.
Край на мъките ти.
Кой каза, че съм в мъки?
Ако човек всяка вечер сънува кошмари, то той е в мъки.
Само един ден. Сбогувам се с г-н Яшида и се връщам.
Добре.
15 часа, в зависимост от пътя. - 15 часа?
Не обичаш ли самолетите? - Напротив.
Кузури.
Какво значи това? - Чудовище.
Няма болка?
Не те... - Напротив, има болка.
Много болка.
На колко години си? - На много.
Преживял съм много войни. Разбираш ли?
Преживял съм прекалено много шибани войни.
Малко остана.
Значи можеш да виждаш бъдещето?
Мога да видя картата.
В бара каза, че знаеш бъдещето на онези задници.
Знам, че ще умрат.
Всички ще умрем.
Каза, че ще умрат след седмица в същия пикап.
Ако си права, това е голям талант.
Не всички имаме нокти.
На този самолет ли ще умра?
Не.
Не на този самолет.
Не се заблуждавай от светлините. Тези дни са мрачни за Япония.
Някои вярват, че се е появила сянка над нас,
след като се разболя господаря Яшида. - Според теб той бог ли е?
Не, човек е, но един велик човек.
След войната той помогна за възстановяването на страната.
Семейният бизнес стана най-големият в Япония.
Да не са ти дали картичка, от която да наизустиш тези неща?
Дължа живота си на господаря Яшида. Не се дръж като задник.
Доста въоръжени. - Имаше нападения.
Опити за отвличане. Опити за убийство.
От кого? - Японската мафия - Якудза.
Те стават все по-силни, а правителството все по-слабо.
Имам метал в крака.
Малки са ми.
Малки са.
Насам.
Кой е този?
Шинген - синът на господаря Яшида.
Добър е.
Става.
Какво стана с готиното облекло? - Господарят е старомоден.
С едното око винаги гледа миналото, но другото е насочено към бъдещето.
Това е Марико, неговата внучка.
Марико.
Какво ти има?
Не ми отговори на имейлите.
Сега не мога да ти кажа.
Напротив.
Кой е пещернякът?
Човекът, за когото ме прати дядо.
Не може да го доведеш в този вид.
Шизу и Саки ще те дезинфекцират.
Ще те обръснат. - Друг път!
Влез във ваната.
Влизай във ваната!
Сериозно ли?
Добре!
Добре, добре.
Това и сам мога да го правя.
Какво има?
Кажи. - Изглеждаш добре.
Чувствам се опетнен.
Подгответе два нови супресора. Също така му измерете кръвното.
Кузури. Все същият си.
Но това не е изненада.
Д-р Грийн, оставете ни, ако обичате.
Само пет минути.
Онколожката ми. - Добър избор.
Забрави за това, Юкио. Няма нужда от предпазни мерки.
От много години искам да ти се отблагодаря, че спаси живота ми.
Ами... Държа се мило с мен.
С много хора си се държал така. Разбрах го още в онзи кладенец.
Картината е от родното ми село.
Изобразява храбростта и уменията на Черния клан.
Нинджите. Служат на семейството ми от 7 века.
Не те извиках, само за да ти благодаря, Логан.
Исках да ти се отплатя.
Да ти предложа нещо, което никой друг не може.
Дар, равностоен на живота, който ти ми подари.
Нямам нужда от нищо. - Няма да ти давам предмет.
Вечният живот може да се окаже проклятие.
Ни ти е било лесно да живееш живот без време.
Загубите, които са те сполетели...
На човек може да му свършат нещата, за които да живее.
Да загуби целта си. Да се превърне в "ронин".
Самурай без господар.
Мога да сложа край на вечния ти живот.
Мога да те направя смъртен.
Това, което ми направиха, не може да се премахне.
Компанията "Яшида" може да направи всичко.
Вярваме, че способностите ти могат да бъдат предадени.
Предадени? - От теб на друг човек.
Достатъчно си се борил, Логан.
Объркан съм. Дойдох тук, за да се сбогувам със стар познат.
Това съм аз. Тогава не бях готов да умра.
И сега не съм готов.
Но ти си, нали?
Предлагаш да ме убиеш? - Не веднага.
Можеш да изживееш един дълъг и нормален живот.
Можеш да се влюбиш, да създадеш семейство, да остарееш.
И някой ден да умреш по естествен път.
Може да се уреди.
Да, виж... Радвам се, че се видяхме. Съжалявам, че си се разболял.
Моля те, Логан. Не мога да умра.
Страх ме е за семейството ми и за всичко, което изградих.
Стига толкова! - Моля те.
Вървете си. - Искат да я убият.
Кого? - Внучката ми Марико.
Тя ми е най-ценното. Трябва да бъде защитена.
Не искаш да имаш моите способности.
Кузури! Кузури!
Господарю Шинген, баща ви иска да говори с вас.
Време е.
Трябва да говоря с баща си...
Преди той да говори с дядо.
После ще си говорите. - Татко, искам да говорим.
Не сега, Марико!
Внимавай, тук е хлъзгаво. - Пусни ме!
Приключи ли?
Остави ме.
Искал само да се сбогува, а?
Заедно ли израснахте? - Да.
Но ти не си й сестра.
Така е.
Господарят Яшида ме откри по време на пътуване на юг.
Завеждал Марико в една фабрика, която строи.
Търсех нещо за ядене в боклука.
И той просто те прибра у дома?
На Марико й е трудно да си намира приятели.
Ще гледам самолетът да е готов за утре. Ти остани тук тази вечер.
Не бъди толкова тъжен, Шинген.
Все още умирам. - Ще съм в офиса, ако ти потрябвам.
Трудно ми е да го кажа.
Но за нас всичко е трудно, нали?
Опитах, татко. - Ти направи всичко по силите си.
Винаги очаквах ти да преуспееш.
През последните години ти дадох повече власт, за да те изпитам.
За мен беше чест. - Сега осъзнавам, че е било грешка.
Докарал си компанията близко до края й.
Когато почина, някой друг ще ме замести като председател.
Татко, съжалявам, ако съм те разочаровал...
Нека да не се обиждаме.
Ти не си този, който ще е начело на Яшида.
Не можеш да избереш човек, който не е от семейството.
Тук имаш право.
Това никога няма да се случи.
Вечният живот може да се окаже проклятие.
Кузури. Не те ли боли?
На колко години си? - Интересно предложение.
Защо така отказа на стареца? Нали искаше да си с мен?
Ела тук.
Мъртъв е.
Нямах видение за това.
Кой е този до Марико? - Казва се Нобуро Мори.
Министър на правосъдието, една изгряваща звезда. Той е годеникът й.
Трябва да се поклониш.
Поклони се.
Господарю Шинген, това е г-н Логан. - Знам кой е.
Баща ви беше добър човек.
Той често твърдеше същото за теб.
Но той винаги е бил зашеметен от вашия вид.
Според теб защо прати Юкио да те доведе?
За да се сбогува с мен.
Вече се сбогувахте.
Време е да се връщаш в пещерата си.
Ще ме запознаваш ли с някой друг?
Кълна ти се, господарю Яшида...
...че ще бъда бдителен и ще пазя Марико на всяка цена.
Доспехите са на "Шируба самурай". Сребърният самурай.
Той ще закриля стареца завинаги.
Логан.
Нещо не е както трябва.
Пусни ме.
Логан!
Кузури.
Да тръгваме!
Юкио! - Марико!
Марико!
Да вървим!
Насам!
Влизай вътре!
Чужденецо!
Хайде, върви!
Давай!
Кървиш, имаш нужда от помощ. - Нека да не спираме.
Благодаря ти. - Бяха от Якудза.
Всичко е наред. - Защо те преследват?
Всичко е наред, вече ще се оправя. Ти си намери лекар.
Така е добре.
Това е от онези влакове стрела, нали? - Казах ти, че не ми трябва помощ.
Колко дигат? Към 500 км/ч?
Това подло нападение е дело на бандитите от Якудза.
Жестока реакция на опитите ми
да сложа край на организираната престъпност.
Излязоха през северната порта. Беше заедно с чужденеца...
Къде е чужденецът? - Последно защитаваше дъщеря ти.
Ти си една кукличка.
Приятелка на едно дете, което стана нещо повече от теб. Не го забравяй.
Да тръгваме.
Накъде сме се запътили, Марико?
Къде отиваме?
Отивам до последната спирка. Семейството ми има къща на юг.
Това е глупаво. Не се обиждай, но ще се сетят да те потърсят там.
На това място няма да ме потърсят. - Искаш да си сама.
Да. - Разбирам.
Нима? - Напълно, повярвай ми.
Но работата е там, че ако те оставя, няма да оживееш до края на деня.
Не можеш да преструваш, че нищо не се случва, принцесо.
Освен ако не ти се умира. Ако е така, справяш се чудесно.
Какво, по дяволите?
Какво, по дяволите, се случва?
Какво ти се случи? - Трябва да слезем.
Трябва да намерим безопасно място. - Не разбирам.
Как разбра, че са от Якудза? - Бяха онези от храма.
Откъде знаеш, че ме преследват? - Трябва да се махнем оттук.
Не разбирам. - Млъкни! Това място ти е познато.
Накъде е центърът? - Само напред.
Къде е хубавата част на града? - На 8 пресечки оттук.
Добре, ще останем тук. Хайде.
Това е любовен хотел. - Моля?
Любовен хотел.
За двойки, разбираш ли? - Добре...
Две съседни стаи на един етаж.
Съседни стаи. - Не говоря английски.
На един етаж. - Не говоря английски!
Какво каза?
Няма свободни съседни стаи.
Пита кое предпочиташ: "Подземието", "Стаята на медицинската сестра"
или "Мисията до Марс".
Това ще свърши работа.
Дори е уютно.
Ти къде мислиш да спиш?
Не мисля.
Това е доста кръв.
Мислех, че вече не се правиш на герой.
Опитваха се да я убият.
Предай се.
Не е трудно да умреш.
Ела при мен.
Логан...
На ръба си.
Логан...
Убийте го вече! - Някакви последни думи, чужденецо?
Това е Миеко от хотела и внукът й Хидоши.
Доктор ли е? - Може да се каже.
Ветеринар е.
Студент. Занимава се с по-големи животни.
Мерси.
Поряза го един-два пъти, докато те зашиваше.
Добре, добре...
Благодаря.
Преди нямах нужда от това. - От помощ ли?
Онази докторка, която помага на дядо ти... Коя е тя?
Срещнал я миналата година в Америка, когато беше там на лечение.
Дядо ти ми каза, че регенерацията ми може да се отнеме и да се прехвърли.
Не се оправям като преди.
Тя ми го причини.
Русокоске!
Колко искаш? Колко?
Чаках те два часа. Нямаш никакво уважение.
Значи не си го открил?
Не си играй с мен, кучко, мога да те убия!
Харада, изобщо ако ме накараш да почувствам нещо, ще бъде невероятно.
Мога да ти разрежа устата, преди да си изрекла още една...
Поисках едно нещо, малкия. Доведи ми мутанта.
Не работя за теб, а за...
Работиш за Яшида. Добре.
Но така и не изпълни предсмъртното му желание.
Божичко, само ако имаше представа колко си се провалил.
Къде е Логан? Още ми е нужен.
Мутантът има сили.
Той вече е един обикновен човек. Не е толкова силен.
Аз го направих по-слаб, за да може да бъде отвлечен.
Виждаш ли? Ти трябва да ме уважаваш.
Просто го намери преди хората от Якудза.
Тук ще слезем.
Къде се намираме? - Близко сме до Нагасаки.
Това е стрелецът от погребението.
Излизали сте с него. - Това е Харада.
Онова лято бяхме станали шампиони на селото.
Той с лъка, а аз с ножовете.
С Харада щяхме да се женим. - Какво ви спря?
Дядо. Каза, че трябва да чакаме, докато станем на 15.
Това е от планината, а това от морето.
Не е хубаво да се оставят клечките така.
Приличат на тамяна, който гори на погребенията.
Всяко нещо си има значение.
Онази нощ бягаше в дъжда. Това какво значи?
Дядо ми умираше.
Ти знаеше, че ще умре.
Болен е отдавна. - Не се страхувах, че той ще умре.
От какво се страхуваше?
Какво ти каза онази вечер?
Марико, защо баща ти те удари?
Опитвах се да го предупредя. - За?
Какво ти каза дядо ти?
Каза ми, че...
...след три дена, когато му прочетат завещанието...
...аз ще се превърна в най-влиятелният човек в страната.
Завещал е всичко на мен.
Компанията?
Не я исках.
Той знаеше това.
Не знам защо ми я даде.
Тя беше мечтата на татко.
Точно затова.
Годеникът ти Ностромо... - Нобуро.
Той знае ли за това? - Не.
Защо се омъжваш за него? Прилича ми на задник.
Баща ми уреди сватбата миналата година.
Моля? - Така ще има достъп до политиката.
Ако не се подчиня на баща ми, ще го обидя.
Не очаквам да ме разбереш.
Ти не си японец.
Островът ни е дълъг и тесен.
Влаковете пътуват само в две посоки.
Министре, мога да ви уверя, че хората ми правят всичко...
Значи са идиоти. Загуби ми много време.
Чака ме работата на баща ми.
Отивайте да я намерите!
Кажи ми, че имаш по-добри новини от хората си.
След три дни ще отворят завещанието. - Нямаме време.
Не след дълго, надявам се.
Пращам хора на юг. Там намерихме телата.
Щом Якудза са влезли на погребението, значи са имали вътрешен човек.
Тук няма как да ме намерят.
Не си в безопасност.
Идвам там.
Ще те проследят. - Моля те.
Изчакай няколко дни.
Моля те, всичко е наред. Логан е при мен.
Той е ранен, Марико.
Някой дойде. Ще затварям. - Марико?
Марико?
Падна едно дърво на пътя.
На мъжете ще им трябва помощ.
Добре ли си?
Изморен съм. - Искаш ли нещо?
Не.
Това ще ти се отрази добре.
Време е.
Какво има?
Моля те, вземи го.
Благодаря ти.
Не така.
С две ръце. Японският меч не се държи с една ръка.
Така ли? - Да.
Прекрасен е, Яшида...
...но не мога да го взема. - Моля те.
Благодаря ти.
Пази го.
Пази ми го.
Някой ден ще дойда да си го взема.
Време е.
Бях тук, когато се случи.
Тук се запознах с дядо ти. Скрихме се там долу.
Чувала съм разказите.
Дядо казваше, че случилото се тук доказва, че всяко нещо намира покой.
Все някога.
Човек може да преживее всичко.
Може и ти да можеш.
Не спиш спокойно. Викаш на сън.
Коя е Джийн?
Най-добре да се прибираме. Ще вали.
Ще направя чай.
Заповядай.
Не така.
Трябва да е стегнат като на истински самурай.
Дядо ти ме нарече ронин.
Самурай без господар.
Каза, че ми било писано да живея вечен живот без цел.
Прав ли беше? - Да.
Още ли е прав?
Какви ги вършиш?
Това няма да свърши добре.
Всички, които обичаш, умират.
Кузури.
Знаеш ли какво значи това?
Животно.
Свирепо създание с дълги нокти и остри зъби.
Не се бои от нищо.
Като бях малка, сънувах кошмари.
Ставах и отивах при родителите си. Това ядосваше баща ми.
"Лягай си и се изправи срещу страховете си".
Дядо ми не беше такъв.
Той ми разказваше за Кузури, неговият приятел...
...който срещнал на дъното на кладенец.
Каза, че Кузури бил вълшебен и му спасил живота.
Каза, че ще пази и мен, докато си лягах.
Коя е Джийн?
И тя ли е като теб?
Какво й се случи?
Умря.
Аз я убих.
Тогава убих и Кузури.
Логан.
Марико?
Марико!
- Логан!
Къде я водят? Говори, боклук такъв.
Няма да проговоря, чужденецо.
Никога не го правя.
Кой те нае?
Заведи ме при Нобуро. - Логан.
Заведи ме при него. - Трябва да ти кажа нещо.
Тръгвай.
Чакай в колата. - Логан.
Какво има? - Видях как умираш.
Моля?
Видях как умираш. - Сега ли?
Преди време.
Обаче не видях всичко. Като че ли гледах през ключалка.
Но аз винаги съм права.
Виждам само една част от живота на човек и то е неговата смърт.
Видях твоята.
Какво точно видя?
Лежеше по гръб, имаше кръв навсякъде.
Държеше собственото си сърце.
Беше спряло.
Нямам време за тази простотия. - Когато бях на пет,
знаех как ще умрат родителите ми.
Гледах как се случи от задната седалка.
Погледни ме.
Много хора са се опитвали да ме убият, но ето ме тук.
Така е.
Но вече не си същият, нали?
Можеш да бъдеш наранен, убит.
Чакай в колата.
Казах да чакаш. - Трябва ти подкрепление.
В това състояние не си в безопасност.
Приеми, че съм ти охрана.
Хайде! - Идвам.
Започваме четвърти рунд.
Излизайте.
Ти остани.
Наречи ми старомоден, но това не е ли нередно, като си сгоден?
Аз съм министърът на правосъдието. Знаеш ли какво мога да ти причиня?
Наистина ли ме заплашваш в такъв вид? Разполагаш с десет думи. Десет.
Трябва да ми обясниш защо ти, министърът на правосъдието,
поръча годеницата си на Якудза?
Ако не ми хареса казаното, хвърчиш през шибания прозорец.
Нямаш никаква представа какво точно ще ти се случи...
Колко думи станаха? - Девет.
Значи ти остава една дума.
Сериозно ли?
Шинген, Шинген.
Говори.
Откакто се разболя, старецът Яшида изхарчи милиарди по лекари, лечители.
Запасяваше се с адамантий в лабораторията си на север.
Тайно се опитваше да удължи живота си.
Компанията беше на ръба на банкрут. Той се беше вманиачил с теб.
Говори на английски! - Шинген защитаваше стареца.
Плати на акционерите от борда.
Опита се да бъде добър син и очакваше възнаграждение.
Но стареца остави всичко на внучката си.
Ако Марико бе толкова властна, щеше да го зареже.
Марико не би се омъжила за мен след разкриването на завещанието.
Никога не ме е обичала. - Защо ли? Ти си толкова свестен.
Шинген ми обеща цяло състояние, в замяна на помощта ми.
И ти поръча дъщеря му на мафията?
Така ли? - Политическите кариери не са вечни.
Прав си.
Чакай, не! Това беше истината!
Не ми хареса.
Откъде знаеше, че долу има басейн? - Не знаех.
Оставете ни.
Знаеше ли, че учих биология в колежа?
Генетика.
Някои гени се предават през едно поколение. Рецесивните.
Очите, косата.
Талантът.
Темпераментът.
Не всяко дете получава едно и също.
Баща ми виждаше много малко от себе си в мен.
Но в теб виждаше точно себе си.
Как успя да накараш баща ми да те сложи начело на
най-голямата компания в Азия? - Побъркал си се.
Не, просто сега се осъзнавам.
Ако ме убиеш, ще загубиш малкото достойнство, което имаш.
Не се бой, Марико. Нямам намерение да те нараня.
Искам да ти помогна да сложиш край на мъките си.
Да направиш това, което мутантът не ти позволи.
Никога не съм искала да умирам, татко.
Спокойно, Марико.
Ела с мен. - Какво се случва?
Нещо, което не може да си представиш.
Ти. - Аз.
Съжалявам, че така се натресох, но дъщеря ти ми трябва жива.
Какво си ти? - Химик, нихилист, капиталист,
мутант...
...пепелянка.
Къде е охраната?
Якудза.
Шинген?
Логан.
ЕЛА ДА СИ Я ВЗЕМЕШ
Това къде е?
Родното село на господаря Яшида.
Компанията има лаборатория в планините.
Колко път има до там? - 500 км.
Ще извадя това нещо. - Как?
Логан, спри! Видях как умираш.
Аз винаги съм права.
Не видя как умира старецът. - Ти умираше, държеше си сърцето.
Само аз мога да я спася, но няма да мога с това нещо в мен.
Ще умреш, Логан. - Може би това е добре.
Изслушай ме, Логан! Недей! Логан!
Тази част няма да ти хареса. - Моля те, не го прави!
Изслушай ме! Логан!
Дръпни се! - Не го доближавай.
Той уби господаря ти. Преспа със сестра ти.
А сега го защитаваш?
Не виждам.
Ти винаги ще си един просяк. - Побъркал си се.
О, не.
Юкио.
Логан!
Логан...
Не нападай приятелите ми.
Къде е Марико? - Пепелянката я взе със себе си.
Татко беше вманиачен по мутантите - Божията грешка.
Каквито сте ти и тя. Вие разрушихте това семейство.
Ти се опита да убиеш дъщеря си.
Живей с това наум.
Що за чудовище си ти?
Аз съм Върколакът.
Не бях права. - Казах ти.
Дай да те видя.
Нищо ми няма. - Благодаря ти.
Това е клопка, Логан.
Защо ме доведе тук?
Какво криеш? - Скоро ще разбереш.
Добре дошла, Марико.
Спокойно, Марико, тя също служи на семейството.
Тя служи на себе си. Тя зарази Логан.
Ами дядо? Него с какво го зарази?
Изпълних предсмъртното му желание. Помогнах му да почине.
Сега е твой ред.
Виж сега, мутант такъв. Не искам тя да бъде наранена.
Нищо няма да й стане.
Стига да си вършиш работата.
Скоро Логан ще пристигне, най-добре да се подготвим.
Беше лесно да го примамим, но трябва и да бъде заловен.
Готови сме. Той никога не се е изправял срещу Черния клан.
Добре...
Топнете си стрелите в това.
Няма да го убие, но ще го забави.
Задръж си отварите. Той не е пречка за нас. Слаб е.
Както кажеш.
Но когато се провалиш...
...опиташ от това.
Добре ли си почина?
Не знам как си убедила Харада и дядо...
Успокой се. Дядо ти ме намери.
Вече аз съм начело на това семейство.
Според теб защо това е така?
Според теб защо старецът те избра?
Защото си силна... или защото си слаба?
Дошъл си да се биеш, но няма смисъл. Слаб си, а ние сме повече.
Черният клан пази семейство Яшида от 700 години.
Само с толкова души ли дойде?
Ще си я взема. - Благодарни сме, че я защити,
но трябва още един път да се жертваш за семейството й.
Начукай си го, хубавецо.
Юкио, бягай!
Логан.
- Кейла.
Обичам те. - Кейла.
Марико! Джийн.
Спаси ме.
Стойте назад, няма нужда.
Къде е Марико? Къде е?
Все още питаш за нея. Колко сладко.
Впечатляващ е, не мислиш ли? Направен е от адамантий като теб.
Логан, знаеш ли какво? Разбирам те, разстроен си.
Знам, че е тук. Искам да я видя. - Искаш отговори?
Да, искам! - Иска ми се да можех да кажа повече.
Но бях наета, защото съм дискретна. - Сигурен съм, че е така.
И заради уменията ми да комбинирам биохимия и метафизика.
По-силните отрови са ми специалитет.
Аз съм имунизирана против всички отрови, познати на човека,
и към отровата, наречена човек.
Това съм аз.
Сега ще ти кажа коя си, откачена, мутирала кучко.
Махни белезниците и да видим кой какъв е.
Ето ги ноктите. Вече може да започнем.
Знам, че те е грижа за него, но трябва да го забравиш.
Ти си от семейство Яшида. - Тя предаде дядо...
Ти също. - Не, Марико!
Израснахме заедно. Трябва да ми се довериш.
Харада, остави ме да отида при него. Той ми спаси живота.
Забрави го, Марико! Не ми е лесно, но...
Изпълнявам желанията на дядо.
Взе, че извади буболечката, която сложих в теб.
Не го очаквах.
И двамата знаем, че Пепелянката е зла.
Но с нейна помощ ще дойде краят...
Краят, който дядо ти искаше.
Силен си и имаш кураж.
Истински кураж.
Но сега това няма да ти е от полза.
Трябва да ми се довериш.
Толкова ли е трудно?
На нас ни е писано да бъдем заедно.
Все още е възможно.
Може би.
Спри!
Това е лудост.
Да тръгваме.
Давай! Бягай!
Хайде!
Марико, ела. - Бягай!
Марико, излизай!
Хайде, де! - Не така.
С две ръце.
Господарю...
Хей, приятел!
Харада.
Съжалявам.
Сега ще умреш. - Няма да е днес.
Логан, какво толкова се изненадваш?
С твоя помощ преживях войната.
И това ще преживея.
Спокойно, ще стане бързо.
С д-р Грийн очаквахме този момент.
Благодарение на тази броня съм жив.
Направихме я, за да бъда силен и да си взема това, което не ми даваш,
и да прехвърля нежеланата ти регенерация...
...на мен.
Наследството ми трябва да бъде опазено.
Сгреши като повярва, че вечният живот може да няма смисъл.
Само животът може да има смисъл.
Дръж се, малко остава. Мирът...
Мирът, който искаше... Възнаграждението ти.
Сега ще получиш смъртта, която така желаеше.
Чувството... да бъда непобедим...
...също като теб.
Ти си едно чудовище.
Марико, това съм аз - дядо ти.
Аз го погребах.
Нали искаше да се сбогуваме?
Сбогом.
Има ли ви нещо?
Логан.
Ти си тук.
Разбира се.
Можеш ли да останеш?
Не мога.
Напротив.
Нали това искаше?
Вече не.
Стоя си тук самичка.
Заради теб съм тук.
Ти нараняваше хората, Джийн.
Трябваше да го направя.
Обичам те, Джийн.
Винаги ще те обичам.
Само ти ми остана.
Пази се, сестро.
Греша ли като мисля, че ще ме посетиш скоро?
Остани.
Не мога, принцесо.
Аз съм войник, който се кри прекалено дълго.
Тази вечер ще говорим за Марико Яшида.
Компанията "Яшида" е предадена през едно поколение.
Така Марико Яшида застава начело на компанията, изградена от дядо й.
Та, реши ли?
Какво? - Марико каза, ще можем да отидем
където си поискаме. Само кажи.
Какво правиш?
Аз съм ти охраната.
Къде искаш да отидем?
Първо да излетим. - А после?
Ще видим.
Интересно.
ВЪРКОЛАКЪТ
СЛЕД ДВЕ ГОДИНИ
Ще мина през ръчна проверка. - Ще имаме проверка.
Ако искате, минете. - Няма проблем.
Какво искаш?
Съществуват мрачни сили, Върколако.
Това са хора, които изграждат оръжие, което може да сложи край на вида ни.
Искам помощта ти.
Как да ти се доверя? - Няма как.
Здравей, Логан.
Как е възможно?
Както ти бях казал преди много време,
не само ти притежаваш способности.
Превод и субтитри EurekAa
http://subs.sab.bz Translator's Heaven 2013