един филм на ЛУКИНО ВИСКОНТИ
РОКО И НЕГОВИТЕ БРАТЯ
АЛЕН ДЕЛОН
РЕНАТО САЛВАТОРИ
АНИ ЖИРАРДО
КАТИНА ПИКСИНОУ
КЛАУДИЯ КАРДИНАЛЕ
Музика НИНО РОТА
режисьор ЛУКИНО ВИСКОНТИ
Мамо, събуди се! В Милано сме.
Лука! - Пристигнахме!
Най-накрая!
Ела, мамо.
Изморена ли си?
Роко, кошницата!
Всичко ли взе мамо?
Лука какво ти е? Спи ли ти се?
Всичко ли взехме?
Роко, дръж! Винченцо... не е ли тук?
Не знам!
Къде е?
Може да ни чака отвън.
Симоне, защо Винченцо още го няма?
Ей, това там не е ли той?
Къде? Не го виждам!
Дръж това. Не се притеснявай, мамо, ще дойде.
Искаш ли да потърся Винченцо, мамо?
Да, но не отивай много далече!
Няма.
Никой не виждам.
Колко е хубаво!
Чиро, гледай натам!
Гледам.
Роко!
Виж!
Виж какви витрини... какви светлини!
Сякаш е ден!
Извинете.
Да?
Къде трябва да слезем за този адрес?
Пътувайте до последната спирка.
Последната спирка?
Да! Само продължете до края. - А после?
До "Ламбрате". - Ламбрате?
Да, слизате на "Ламбрате".
Моят син... - Вашият син?
Да, моят син, първородният...
А, най-големият!
Идваме да го посетим.
Наздраве за годенците!
В И Н Ч Е Н Ц О
Наздраве!
Честито!
За много години!
Да, и всичко най-хубаво!
Каква хубава двойка!
Ето ме и мен! - Браво! Браво, Амелия!
Благодаря ви, благодаря!
Младите искат да живеят по свой начин!
Не слушат вече родителите си!
Искаме сами да подредим живота си!
Нямам намерение да се връщам долу, на юг!
Ще създадем семейство тук, нали Джинета?
А ти, Алфре?
Какво чакаш, кога ще се ожениш?
Аз ли? За какво?
Стига ми, че сестра ми направи тази глупост.
Мислят, че трябва да се грижат за нас!
Но ние решихме сами да се справяме!
Така е! Браво!
Нали така, Винче?
Благодаря!
Всичко най-хубаво!
Никога нищо няма да искаме от тях, разбра ли!
Я се разкарай!
Това трябва да е Алдо!
Отивам на кино. Чао. Мама!
Лека нощ!
Забавлявай се!
Чао, Бруно!
Чао, мама!
Чао! Забавлявай се!
Благодаря!
Той е луд за филми и кино!
Живее на хляб и филми!
Да, това е мания...
В неделя бях на кино, заедно с Франческино
и още в началото заспах.
Добър вечер.
Джанели, тук ли живеят?
Аз съм г-жа Паронди.
Винче, ела виж кой е тук!
Нека влезе.
Благодаря ви.
Мамо! Мамо!
О, сине! Сине мой!
Хей Лука, как си?
Дойде брата на Винченцо!
О, Розария, скъпа Розария!
А, цялото семейство ли сте?
Бог да ви благослови!
Влез!
Това е Розария.
Влез, влез!
А тези всичките ли са твои братя?
Това е Лука.
Чао!
Симоне, а това е моята годеница.
Добър вечер.
Роко...и Чиро.
Оставете нещата тук и се съблечете!
Хайде, влизайте, побързайте.
Заповядайте!
Майката на Винченцо е тук.
Дълго е пътувала?
Амелия, предложи им вино.
По-смело, момчета! Влизайте!
Елате!
Амелия, дай на момчетата по чаша вино.
Не виждате ли, че са премръзнали?
Всички са толкова хубави, нали?
Точно като майка им!
Джинета, донеси сладките, бързо!
Много са хубави.
Сигурно сте уморени, бедничките?
Всичките така си приличат!
Да, така е. Еднакви са! Идентични!
Сигурно са уморени, след такъв дълъг път.
Да, много хубава изненада.
Какво имаш там?
О, тежка е съдбата ни сине мой!
Но кажи, свалил си траура за покойния си баща?
Да, знам, само за тази вечер това е Джинета.
Писах ти за годежа ни.
И сега като си дошла, можеш да ни дадеш своята благословия.
Сгодяваш ли се?
Достатъчно пари ли имаш за женитба?
Сега, когато цялото семейство зависи от теб?
Но мамо, не се сърди.
Защо не ми писа, че идвате всички?
Писахме!
Да, когато стана нещастието с татко.
Но... Но аз ти отговорих.
Първо трябва да намеря работа за тях,
а после можем да разговаряме за останалото.
Не е лесно да се намери работа в Милано.
Защо не седнете?
Чувствайте се като у дома си!
Седнете.
Хайде, ела. Разкажи ми всичко.
Хайде!
Моля ви, не се срамувайте, седнете!
Толкова е срамежлив!
Уморени сте от пътя, нали?
Не!
Не е чудно, толкова сте млади!
Намирате ли, че тук в Милано е студено?
Не.
Вземете си сладки.
Това е от младоженеца!
Какво държите там?
Какво е носиш?
Портокали!
Портокали?
Амелия, портокали!
От родния ни край!
Искате ли?
Благодаря.
Как мирише!
Благодаря ви! Слушай, Розалия,
мислех, че сте дошли само за годежа.
Винченцо не ни е казал нищо, така е.
Мислех, че е хубава изненада!
Нали?
Нося прекалено голяма болка, за да празнувам.
Всичко са направили сами!
Значи идвате тук направо от гарата?
Да. - А къде ще спите?
При нас няма място, нали така, Амелия?
Синът ми няма да ме остави да спя на улицата.
Той ще се погрижи за нас.
Слушай, Розалия, ще ти кажа направо.
Ти се грижиш за децата си това е добре.
Но аз трябва да мисля за дъщеря си, разбираш ли?
Ето!
И какво, да се примиря ли?
Казах това, което имах да кажа!
Тази жена дойде да ни развали празника!
А ти! Мислиш ли с главата си?
Не съм глупав!
Мамо, успокой се!
Винче, не искам да остана повече в тази къща!
Роко, Симоне, тръгваме!
Мамо!
Какво говориш?
Да не сте полудели всички?
Не, не съм луда, всичко ми е ясно!
Не виждаш ли, че искат да ти забранят,
да се грижиш за майка си?
Нямаш ни най-малко уважение!
Безсрамници!
Аз ли съм безсрамница?!
Да вървим, да се махаме оттук!
Не! Не! Ти млъкни!
Всички сте еднакви!
Какво ти е, мамо?
Хайде, деца мои!
Хайде, тръгваме си!
Не, не!
А вас, Бог ще ви накаже!
Бог е справедлив, вижда всичко!
Успокойте се, г-жо!
Само малко търпение...
Никой не е искал да ви обиди.
Джина, ела!
Пусни ме!
Мислиш, че ме е страх от теб ли, идиот!
И ти, навън!
Вън от къщата ми!
Махай се!
Аха, значи го мислиш каза си го!
Махайте се!
Вън!
Армандо!
Кой е?
Аз съм, Винченцо, отвори!
Кой?
Какво?
Какво има сега, по това време?
Да влезем, ще ти обясня.
Изплаши ме!
Хайде, влизай, навън е студено!
Ще ми кажеш ли сега какво толкова спешно има?
Слушай, ако си съгласен, да преспя тук.
Не си направил нещо нередно, нали?
Не, ще ти обясня всичко.
Да, да!
Мирен!
Седни! Мирен!
Влез, че ще разлаеш кучетата!
Тук са дървата, това е...
Та, за какво става дума?
Майка ми и братята ми са проблема.
Дойдоха снощи, изневиделица.
стана разправия с бъдещите ми тъст и тъща.
и ето ме сега тук, без покрив,
без момиче и с куп проблеми!
Ха така!
Значи, за теб
стаята и момичето вървят заедно!
Смешно ли ти е?
Не.
Как сега ще издържам такова семейство?
Къде ще ги настаня и кой ще плаща за това?
Снощи ги настаних някак си.
Но утре какво ще правя?
По дяволите!
О, не е толкова страшно!
Има много къщи в Милано.
Щом ти казвам.
Всеки ден никнат,
като печурки след дъжд.
А кой ще плаща?
Слушай.
Направи същото, като останалите южняци, знаеш за какво говоря.
Какво?
Наеми апартамент, в солиден квартал, ясно?
В началото ще плащаш,
а после престани да плащаш.
Как така?
Чакай!
След един месец, ще дойде заповед за изселване.
Разбира се!
А после се местите в работнически квартал.
Там всичко е безплатно, ток, отопление... и т. н.
Кметството на Милано не позволява никой да остане на улицата.
Значи няма да ни изхвърлят веднага?
Не!
Можеш да бъдеш временно изхвърлен!
Да!
Това е номера! Разбираш ли?
Как ли пък не!
Не разбираш ли?
Хайде де, не му мисли!
Портиер!
Да!
Аз съм г-жа Паронди.
Идвам!
Отворете!
Спокойно, идвам.
Ето ме, какво е това бързане?
Ето, г-жо.
Аз съм Розария Паронди.
А, Паронди, ето. Благодаря!
Паронди... да, там долу, в мазето.
Да вървим!
Добро утро, г-жо Мария!
Мама мия, видяхте ли ги? Като африкаци!
Но, откъде са?
От Лукания!
Къде е тази Лукания?
Долу - на юг!
А, разбирам! Наистина.
Земляци! Ха, ха, ха!
Хей, момчета, ставайте!
Чиро, виж, вали сняг!
Роко! Роко!
Ставай, чака ни доста работа!
Симоне, Симо, ставай, виж сняг!
Боже мой, какво е това!?
Нищо, мамо, нищо!
Погледни през прозореца, днес ще имаме работа!
Сняг!
О, виж как пада, на големи парцали!
Лука, виж!
Сняг!
Да вървим момчета! Роко, ставай!
Побързайте!
Преди някой друг да ни вземе работата! Симоне, ставай!
Гражданите на Милано не искат сняг по улиците.
Мърдай сънливецо!
Събуди се!
Симоне!
Виж колко сняг!
Виж!
Симоне, сине мой, ставай!
Виж, сняг!
Колко е хубав!
С малко късмет, днес всички ще работите.
Хайде!
Другите вече са готови.
Ставай, ставай!
Да вървим!
Роко, побързай.
Хайде, Симоне!
Роко, бебето на мама, беше болен...
Внимавай де не настинеш... облечи моето елече.
Не мога да нося женски дрехи!
Остави ги, нека се смеят, послушай майка си!
Под ризата не се вижда. Побързай!
Ще ви завия нещо за хапване.
Симоне!
Хайде, Симоне!
Навън има сняг, днес се работи!
Лука, Лука!
Заради теб ще закъснеем, Лука!
По-леко, ще го повредиш!
Хайде, Лука, остави го!
Побързайте момчета!
Симоне, Чиро, идвайте!
Ще ви хареса.
Побързай, злато, хапни си яйце,
пресни са.
Хайде, хайде, бързо, бързо.
Кафето е готово.
Натопи си хляб в кафето и го изяж,
направи същото и за брат ти.
Добро момче!
Побързайте, днес има работа за всички ни.
Бог е бил милостив и ни е изпратил сняг.
Обелече ли си ризата?
Да.
Добро дете си...
Симоне, идвай, злато мое!
Идвай бързо.
Бедният ми Симон, първи ден на работа.
Какво е това?
Навън е студено, а тук прозорците са отворени!
На теб още ти е топло, мамо!
Добре, да отидем да видим този град!
Хайде, иначе само ще спите!
Хайде, изпий кафето докато е топло!
Аз ще подготвя всичко.
Лука, иди ми донеси куфара.
Да, мамо!
Не, почакай, аз ще отида.
Лука, къде е куфара?
Тук е мамо, под кревата, аз ще...
Извади го!
Бързо, бързо! Ето, тук са палтата ви.
Облечете се добре!
Добре, добре мамо!
Забравяш колко болен беше.
Боже, ако настинеш! - Добре, мамо!
Бъди послушно момче! Ето, така, готово.
Чиро, ела, ела тук! - Аз сам, мамо!
Дай да ти помогна!
Чиро, побързай!
Хайде, хайде!
Трябва да се обличаш топло.
Доволни ли сте?
О, наистина е хубав град!
О, мамо, кафето е вряло!
Хей, да тръгваме.
Снегът престана да вали.
Обаче ще има достатъчно за цял ден работа!
Симоне, побързай.
Излизайте навън, всички!
За Бога, ще закъснеете!
Чакайте да си вържа шапката.
Побързайте, мама вече е на вратата!
Ето идваме, мамо!
Побързайте, милички, замръзвам!
Дай да те целуна! - Чао.
Нека Бог ви помага!
Довиждане, Роко, Бог да те пази! - Чао, мама.
Бързо, бързо! Тръгвай, Чиро и приятна работа.
И ако не се върнете довечера в къщи с много пари,
не сте вече синове на Розария Паронди!
Чао, мамо!
Симоне!
Къде ще ходим?
В делегацията.
Къде е това?
Ами..
Симоне, Роко, бързо...
Чао.
Видя ли го?
Да, отиде... Как си?
Не дойде дори да ме видиш!
Чао, Джинета! - Чао!
Ще ти обясня.
Хайде да се разходим.
Слушай, Джинета, не мога повече да идвам при теб.
На улицата си винаги с приятелки.
А на работа - работим. - Къщата ми не ти харесва?
Как да започнем нов живот?
Винаги има надежда.
Ти си пълен с надежди,
но аз не съм.
Чао, Джинета! - Чао!
Как така?
Хайде, ще се справим.
Ние вече имаме квартира.
Знаеш ли какво каза майка ми?
Когато един мъж иска жена,
трябва да я открадне.
Как да я открадне?
Хей, какво е това сега?
Да я открадне, така трябва да бъде.
Не трябва да търси позволението й.
Винче... ти, от мен,
трябва да искаш позволение!
Да, разбира се.
Чао.
Курво проклета, мръсница! Марш от къщата ми!
Да, да, тръгвам си.
О, извинете.
Какво става? Коя сте вие?
Тихо...
Това е баща ми, не се разбираме много.
Тук ли живееш? За първи път те виждам.
Бих живяла тук, но не ме искат. Нали виждаш как се държат?
Да. Но, защо?
О, това е стара история. Глупаци!
Въпрос на чест.
...за честа на момичето. - Разбирам.
За тях честа е всичко.
Какво да правя,
да изчезна и да забравя за нея ли?
Не!
Ако всички момичета като мен изчезнат
помисли какъв би бил света!
Бихме останали само мъжете!
Какво щяхме да правим?
Чуваш ли?
Какво ще правиш сега?
Махам се, нямам друг избор.
Слушай, защо не дойдеш у нас, при мама?
Мисля, че тя ще ти даде нещо топло да облечеш.
Много си мил!
Какво каза?
Казах, сладък си.
Да вървим!
Накъде? - Тази врата тук.
Ела, ела, влез.
Ти ли си, Винченцо? - Да, мамо!
Заради теб ли е този скандал на стълбите?
Не, мамо, не е заради мен.
Това момиче има неприятности.
Имаш ли някое палто за нея?
За момиче ли? - Да, мамо!
А къде е тя?
Тук.
Извинявам се за притеснението.
Затвори тази врата, ще изстине къщата!
Добре, мамо.
Влезте.
Не знам кое палто да ти дам.
Може онова от покойния ти баща!
Което и да е... бързо, виж, цялата трепери горката!
Да видим...
Добър вечер!
Добър вечер.
Всичките ли сте братя?
Да, всичките сме братя!
Тук е кучешки студ!
Ти, от Милано ли си?
Добре, да кажем от Ломбардия, от Кремона, ако ви интересува!
А вие сте от юг, така ли?
Защо дойдохте в Милано?
Днес чистихме сняг. - О, това не е лоша идея!
Той ни доведе тук. Тук сме от един месец.
Още не сме намерили истинска работа, затова днес чистихме сняг.
Недей да стоиш права, седни!
Благодаря. Такива момчета, огромни и яки,
могат лесно да си намерят каквато искат работа.
Трябва само да бъдете умни.
Това снимка на семейството ли е? - Да.
Да, аз съм средният.
Ясно, разпознах те, а това си ти, така ли?
Да.
А този кой е? - Това е Роко.
Този тук. - Кой е Роко?
Той. - А, този.
A, да, Роко.
А този кой е? Кой от вас е боксьор?
Винченцо. Кой е Винченцо?
Ето го, той е боксьор. Да, но не е много добър.
Защо?
Жалко, познавам един шампион!
Наистина ли?
Да, започна от нулата и направи милиони!
Не се говори с него вече!
Има страшна кола,толкова дълга, че края й не се вижда!
Боже, нима чистите сняг!
Чу ли това?
Но той не иска да тръгне по този път.
Наистина жалко!
Нали Роко? - Да, така е!
Е, добре, какво чакате?
Вървете сами, не ви трябва неговото позволение!
Чухте г-цата, тя разбира!
Това са само приказки! Изкараш нещо и свършва веднага.
Две хиляди лири за погребението на баща ми
кърваво заработени пари.
Защото не си истински шампион!
Не се става шампион просто така!
Кой казва, че Симон или Роко няма да успеят?
Ако ти не си успял, те са по-млади и по-яки от тебе.
Достатъчно е само едно разбито лице в семейството!
Не, никой няма да разбие хубавото лице на Симон!
Мама е права, Симон е по-як от теб.
Ти млъкни! - За малко да забравя.
Успях само това да намеря.
Много благодаря, г-жо!
Ще ви върна шала утре сутринта, обещавам.
О, това е полицая, дето живее в нашия блок. Приятел ни е.
Добър вечер.
Искате ли вие да я изпратите?
Горкичката, имаше страшен скандал с баща си.
Ако искаш да се преоблечеш, там е банята.
Благодаря ви, г-жо.
А, хубава работа!
Винченцо, ела тук. Ела, затвори вратата.
Извинете. - Нищо, нищо.
Ела, момче! - Какво има?
За какво я доведе тук? Тръшна ми вратата.
Кой я знае каква е. Може да е проститутка!
Но е толкова хубава! - Хубава?
Има кожа на гъска! Нито сол, нито пипер.
Трябва да преценявате жените бедни мои деца, къде са ви очите!
Кожата й е настръхнала от студа!
Тя е анемична! Като всички момичета от Севера.
Няма я. - Няма я.
Избягала е!
А шала ми, а палтото?
Значи е крадла!
Измъкнала се е през порзореца.
Видяхте ли? Казах ви!
О, роклята й!
Наистина?
Извинете, че ви притесних без причина.
Няма нищо, лека нощ. - Лека нощ.
Съжаляваш ли?
Аз ли, какво ме интересува?
Гледайте си работата! Чисти си лещата.
А ти разбра ли, че Джинета не е единствената на света.
Хайде да вечеряме, момчета! Направих ви супа.
Роко, супата е готова.
Видя ли какво стана? Казах ти сто пъти!
Мерли, момент.
Какво е това?
Вие, за какво сте дошли?
Да погледаме малко, не може ли?
Мерли, извинявам се. Това са братята ми, пристигнаха изненадващо.
Нека се преоблекат!
А ти, Паронди, ела да ти вържа по-добре ръкавиците!
Послушай треньора си!
Ей вие, хайде!
Какво чакате, писмена молба ли?
Ти, глупако!
Аз ли?
Да, ти с цигарата! Веднага в съблекалнята.
Вижте ги тези селяни... такива ли искате да бъдете!?
Видя ли ги? Боксьори искат да стават, а пушат!
Хайде, събличайте се!
Откъде сте? - От Лукания.
Къде е това?
Далече!
Ще се боксирате ли? - Защо не!
Бокса е тежко нещо!
Можем да опитаме!
Винченцо! Теб търся! - Тук съм.
Дойдоха да ни изгонят на улицата!
Най-накрая!
Мама не знае какво да им каже.
Идваш ли?
Не мога. Потърси Роко.
А на мама кажи, че сега общината ще ни потърси жилище!
Кажи й да не се притеснява. Всичко е наред!
Пак!
Къде отиваш? Върни се!
Чао, Дуилио, как си?
Добре съм. Нов ли е?
От три месеца е тук, слаб е, но има желание!
Под душа!
Добре. - Чао.
Зъбите са ти като на вълк, но има доста никотин!
Ако искаш да се боксираш, спри цигарите.
Дори да стои една година тук, няма да има прогрес.
Ела за момент.
Кажи, Дуилио, не си дошъл да ми вземеш талантите !
Как бих могъл?
Доволен съм!
Ще видиш, че ще те отведе в друг клуб и ще станеш шампион.
Ще видим какво ще каже треньора. И да каже не, не ми пука!
Отивам при всяко положение.
Мисля, че съм предопределен за успех!
А Винченцо няма избор!
Наистина!
А с теб какво ще правим?
Няма значение. Те мислят, че от мен не става нищо.
Почакай, Симон и аз ще се къпя!
Години?
21.
Войник ходил ли си?
Отхвърлиха ме, заради инцидент.
Няма значение. Искаш ли да работиш сериозно?
Да работя, но къде?
Да тренираш при Чери.
За да успееш!
В момента събираме
отбор младежи.
Не си съвсем млад, започнал си късно.
Но можем да опитаме.
Изхвърлете го !
Средна полу-тежка категория,
3 рунда от по 3 минути.
Паронди от Ломбардия за клуб "Аурора" от Милано.
Аз си тръгвам! - Седни!
Паронди! Предаде родината!
Търсят си го! - Остави това, мисли за Симон.
Това са братята на Джинета!
Срещу него, Витоло от Лукания за клуб "Виртус" от Потенца.
Спокойно, спокойно!
Всички Паронди са продажници!
Съдия е г-н Фери от Генуа.
Първи рунд
Давой, Симоне! Само така, давай!
Касапин!
Смешник!
Внимание! Внимание!
С нокаут в първи рунд
победител е Симоне Паронди!
Може ли?
Добър вече, на всички. Браво, страхотна борба!
Какво е това?
Нищо! Беше лесно, падна в първия рунд!
Много си скромен! Ти си шампион!
Виолетово!
Цвета на шампионите и на танцьорките в бара!
Добри са си! Не бих ги сменил!
Тази вечер трябва да отпразнуваме първата ти победа.
Ще те чакам в колата. Става ли? - Добре.
Симоне, ела бързо, стана бой! - Бой ли?
Да, навън. Ела да видиш!
Продажник!
Остави го, ела тук бързо!
Я идвай тук! - Винченцо!
Алфредо, почакай да се разберем!
Вече приключих и с теб и със семейството ти!
Не ме интересува, остави я!
Остави ме на мира!
А ти престани! - Край на разговора, марш в къщи!
В къщи казах!
Чиро! - Роко, пусни ме!
Позна ли ме?
Разбира се! Защо да не те позная?
Тръгваме ли?
С И М О Н Е
Значи реши да се занимаваш с бокс?
Много добра идея!
Чудесна професия е бокса, нали?
Ако съм разбрала добре,
ти се боксираш по същата причина, както аз живея живота си.
За пари!
Не, това е страст.
Страст, така ли?
Аз също, заради страста към парите!
А братята ти?
Кой от всичките? Имам четири.
Най-големият, който повика полицая.
Боже мой, какъв ден!
Първо снега, после скандала с баща ми.
Изгони ме.
Като видях полицаите, побягнах!
Не ги понасям от дете!
Спи ми се.
Ще спя, а ти си тръгвай.
Не. - Какво не?
А не, тръгваш си!
Обичам да спя сама.
Затова напуснах къщата.
Когато бях малка, баща ми се разболя.
Лежа в болница дълго време.
Тогава мама и аз, отидохме при чичо и леля.
Беше края на войната, нямаше свободни къщи.
Настаниха ни в една стая, където вече имаше много хора, не знам колко.
Истинска тълпа,
като в твоята къща, можеш да си представиш!
Летните сутрини, когато не бях на училище,
играехме на двора.
Бях доста развита за годините си.
Беше ми писнало да играя на криеница и дама.
Тогава го видях.
Беше зъболекар.
Живееше на приземния етаж.
Един ден ми даде знак.
Така започнах да ходя при него всяка нощ.
Беше напредък, нали?
Бяхме само двама в леглото!
На колко години беше?
На 13.
Не е истина, за зъболекаря!
Не, имах щастливо детство.
Нещастията дойдоха по-късно.
Виж, много ми се спи!
Любезно те моля да си тръгнеш.
Какво искаш? Пак ли?
Чиро! Пристигнах!
Чао, Лука? - Ето, вземи.
Донесох ти програмата за вечерното училище
Взех я от училище.
Да, но ти трябва диплома за основно образование.
Имам.
Какво е това?
Защо пилееш пари за такива неща!
Не съм го купувал. Симон ми го подари.
А, Симон..Отиде ли на работа тази сутрин?
Когато тръгвах още спеше.
Симон никога не ходи сутрин на работа.
Не знам къде работи.
Има най-хубавата работа. Даде 2 000 лири на мама!
Какво ще правиш днес?
Ще разнасям по къщите покупките от дрогерията.
Почакайте да порасна и ще ви покажа какво мога!
Сигурен ли си, че знаеш да четеш?
Откакто дойде има толкова грешки!
Не, това не е така. - Така е, погледни.
Не я слушай, Роко, тук винаги е бъркотия!
Не, преди него беше по-добре!
Но да! Дайте ми тефтера с поръчките.
Ето, и без това нищо не разбирам!
Тишина момичета, шефката има главоболие!
Не е чудно, снощи не можа да мигне. Всяка сутрин едно и също.
Не си ли спомняш името на госпожата,
тя е жена на собственика?
Как да се сети? Той е тук само от месец!
И след една година ще е същото, нали Роко?
Играе "Спящата красавица".
Ида, целуни го, може и да се събуди.
Не мога, имам годеник. И е ревнив!
Добре, аз ще го направя!
О, Боже, клиенти!
Кой е този там?
Брат ми, Симон.
По-добре излез ти навън.
Шефката не разрешава посещения тук.
Добър ден на всички! - Добър ден!
Боже мой! Това място е като за мен!
Роко, защо не си ми казал, че работиш на такова място!
Не прочетохте ли надписа отвън? Оставете дрехите си там!
Свалете дрехите си,
и след 5 минути сте като нов!
Това ми трябва!
Може ли веднага? - Скъпо е, знаеш ли?
Ще си платя!
Какво става момичета?
Казаха ми, че може да изляза съвсем нов.
Искате ли да се уверите? - Да.
Заповядайте! Погрижете се за г-на!
Роко, пак ли си тук? - Това е брат ми.
Покажи пакета на г-жата.
Не е надписан, но знам на кого е. На вашата роднина, онази г-жа...
Г-жа Бригети...
Ето панталона.
Улица "Пирандело" 73.
Ето и ризата.
Г-жо! - Да? Какво искаш?
Можем ли да оправим тази риза?
Не, тази риза не може! В лошо състояние е.
Жалко!
Какво ще правим сега? Много е важно!
Дайте ми този панталон.
Роко, побързай, ще закъснееш!
Ела тук! Дойдох да говоря с него.
А съвсем се отплеснах.
Слушай, Роко!
Трябва да му кажа нещо важно. - Така ли?
Можеш ли да ми заемеш пари? Нали днес ти плащат?
Да, довечера.
Трябват ми веднага. Заминавам.
Обади се на треньора и му кажи, че ще отсъствам два дни.
Ще пътувам, разбра ли? Извън Милано!
Роко, не му давай нищо.
Така ли, не ви ли харесвам, г-жо!
Предпазвам брат ти. Не трябва да ти се доверява.
Колко да му дам? Половината от заплата ли?
Да, г-жо. - Таксите отделно.
Разбира се, г-жо. - Добре.
Кога се връщаш? Мама знае ли? - Да, знае.
Роко, ела да подпишеш тази разписка,
за да не..
Панталонът е почти готов.
Ако ми дадете сакото, ще свършим за минута.
Панталоните! Ето и панталоните!
Наистина беше бързо!
Нали ви казах! Като нов!
Г-жо, ето кафето и хапчето ви.
Чувставм се като нов човек. Благодаря ви!
Ето ме!
Наистина като нов! Освен ризата.
Ще ми трябва една нова като тези тук!
О, това са ризите на капитан Фостати.
Биха стояли по-добре на младеж като вас!
Но това е животът, имаш хубави неща, когато вече не ти трябват!
Ето 500 лири от заплатата на брат ви, а вие ми дължите 700 за услугата.
Сега не мога да ви платя. Роко ще ви се издължи.
Г-жо приятен ден и хиляди благодарности!
Моля ви, престанете, боли ме главата!
Затворете вратата!
Кой си ти?
Какво искаш?
Брат ми Симон е болен. И няма да дойде нито днес нито утре.
А, браво!
Болен ли е?!
Болен е, а преди малко го видях в града!
Не знам нищо.
Мръдни от вратата, влез вътре!
Ти не знаеш, но аз знам!
Ти си му брат? Тогава слушай!
Не трябваше да го водя тук! Нали така Чери?
Стига момчета!
Стига!
Знам, че не си доволен.
Време е да тръгваме.
Знам, че го доведох тук!
Но ще ти кажа, не ме интересува вече. Стига ми!
Стига момчета, стига за днес.
Значи си брат на Симон? - Да.
Той има добра физика има здрав удар
но е мързелив, затова трябва да тренира повече.
Ела, влез! Това е кабинета ми.
Това са всички мои ученици.
Всички са добри боксьори, аз ги направих такива.
Затвори вратата.
Трябва да направим нещо, докато не е станало късно.
Започни да идваш заедно с него.
Аз ли?
Да. Ще идвате заедно,
и заедно ще си тръгвате вечер.
Как се казваш? - Роко.
Като Роко Мацола. Това име носи късмет. От Лукания, нали?
Ти си смело момче, вижда се.
Няма да ти плащам. Ще трябва да пазиш брат ти.
Да го предпазиш...
от "известни" хора.
Боксът е сериозна професия. Трябва да се води здрав живот.
Такива бяха всичките ми момчета.
Само силен характер, прави спортиста добър, разбираш ли.
Например жените,
цигарите, алкохола,
и други,
всичко това, трябва просто да забравиш.
Моторница!
Здравейте! - Приятен ден, г-це!
Какво е това? - Хотел!
Невероятен хотел.
Сигурна ли си? - Разбира се
Виж, казва се "Велика Британия".
Някога тук идваха английски туристи.
Днес има, заради Коледа.
Имат около 200 или 300 стаи.
Има и прекрасна градина!
Невероятно е. Ако видиш вътре какво е!
Веднъж и аз бях тук. - Наистина ли?
Вътре е фантастично!
Само да видиш стаите!
А не, като стаите в нашия пансион.
Наистина фантастично!
И цените са фантастични.
Знаеш ли колко струва? - Не.
За една стая? - Не.
10 000 лири на ден само за преспиване. Да!
Да, за преспиване. - Но 10 по 30...
300 000 лири за месец само за да преспят тук?
Това е прекалено! Как е възможно!?
Виж, до края на годината ще те доведа в този хотел!
Само да стана професионалист ще видиш!
Имаш ли цигара?
Ти искаш ли? - А, не, аз...
Колко ще изкарваш?
Нямам представа, вероятно много...
Но трябва много да тренирам.
...това е голяма жертва, и за теб също!
Каква връзка има това с мен?
Когато се тренира, няма повече... знаеш какво...
Да се разберем: ние не сме женени.
Срещаме се...понякога...
но може да не се виждаме и по цяла година.
Днес се видяхме и си прекарахме добре.
Беше ми нужно да избягам за два дни,
с някой, който не ми е досаден.
Винаги го използвам, да си почивам от работа.
Разбираш ли?
Г-н, г-це, не може да седите тук.
Защо? - Трябва да се махнете.
Позволено е само за гостите на хотела?
Да не сме болни?
Заето е!
Трябва да се плаща, за да се седне тук?
Така нареди директора.
Аз искам да остана малко!
Съжалявам, но...
Поздравете директора.
Пари ли искате? Нещастници!
Чао, Роко! - Чао.
Роко! - Търсите ли нещо?
Брат ми.
Току-що си тръгна, не го ли видяхте?
Не, не го видях.
Кой е? - Нищо, г-жо.
Аз съм брат на Роко. Дойдох да оставя един пакет.
Но ще мина утре.
За да не идвам утре, може ли да го оставя при портиера?
Оставете го в магазина, минете през двора.
Вратата в ляво, под стълбите.
Може ли? Има ли някой?
Момичето ми показа вратата. Искам да оставя един пакет.
Не знаех, че още работите, но така е още по-добре.
Какво е?
Малко търпение.
Една риза за пране, но не е моя.
Една от тези хубави ризи, които онзи ден бяха на масата.
Използвах я само един ден.
Казахте, че ще ми стои по-добре отколкото на г-н Фостати и аз...
Сигурно се шегувате!
Да не сте луд? Отговорете ми!
Идвате тук, флиртувате, шегувате се, а после ме крадете.
Шегувате се и се правите на умен, отгоре на всичко!
Крадец!
Не исках да крада.
Не ви вярвам!
Подиграхте се с доверието ми, бях любезна и великодушна!
И глупава!
Истината е, че прекалено вярвам, и искам да помагам на всички!
Това е непрекъсната борба на една самотна жена.
По дяволите, какво искате от мен?
Не, оставете ме...не...
Защо всички се съмняваха в теб?
Ако знаех!
Шефката не ме изпускаше от очи цял ден.
Това е лудост, нали?
Да.
Даже момичетата ме гледаха учудено.
Утре сутринта ще отидем в града и ще оправим това, нали.
Паронди ,в портиерната!
Оплакали са се в полицията, ще ме арестуват!
Чиро, кой търси Паронди?
Мамо остави, аз ще отида. - Добре, иди ти да отвориш.
Какво има? - Търсят Винченцо Паронди.
Винченцо ли? - Няма го в къщи.
Роко, знаеш ли къде е Винченцо? Защо го търсят.
Знаеш ли защо?
Не знам, но мога да видя.
Да, върви. - Лека нощ.
Знаеш ли защо търсят Винченцо по това време?
Мамо, не е толкова късно. - Мислиш ли?
Няма още 10 часа. - Няма ли?
Върни се в леглото, мамо.
Искаш ли да дойда с теб?
Не, остани с мама.
Какво става?
Продължавай да спиш!
А ти, кога ще приключиш?
Трябва да уча, мамо.
И ще изчакам Роко.
Имаш право, сине. -Лека нощ мамо.
Симон още не се е върнал.
А и Винченцо! Бедните ми деца!
Ей ти! Ела насам! Бързо!
Мен ли търсите?
Но ти не си Винченцо!
Не. Той излезе с Джинета, тя му е годеница.
Наистина ли?
Да, сгодени са от 6 месеца, но мама не я понася
затова трябва да се срещат в друга къща. - Разбирам.
Ако Джинета дойде у нас, ще стане траедия.
Да, добре. Няма да ми разкажеш цялата история на семейството си, нали?!
Добре, кой си ти?
Аз ли? Роко.
Да, спомних си.
Слушай, искам да поговорим. Влез в колата.
Не, от другата страна. - Оттук ли?
Ако не се упражнявам, никога няма да се науча да шофирам!
Виж дали е забранено.
Как да разбера?
По дяволите, тук е забранено!
Без забрани!
Кажи ми нещо. Какво днес не е забранено?!
Къде отиваме?
Там, където няма да имаме неприятни срещи.
Тук е добре. Слушай ме внимателно.
Мислех да говоря с Винченцо защото го познавам,
но и на теб мога да кажа.
Ето! Знаеш ли какво е това?
Брат ти Симон, казва, че ги е купил. Но аз казвам, че ги е откраднал.
Къде и как, изобщо не искам да знам.
Не искам да рискувам заради това.
Разбра ли? - Не.
Не разбираш ли? Страхотно!
Защо го е направил?
За да спи с мен, предполагам.
Не вярваш ли?
Хей, какво си облякъл?
Бях си легнал.
А, бил си в леглото. Колко си топъл.
Не се притеснявай, няма да те изям!
Виж сега! Кажи на брат ти, че му ги връщам,
че много му благодаря, но няма смисъл да ме търси.
Разбираш ли?
Кажи му: "Надя замина и те поздравява. "
Защо така ме зяпаш? Мислиш, че съм странна?
Не, не си странна. Ти си мила.
Но не разбирам защо е направил това.
Помисли! Лека нощ, хлапе.
Радвам се, че ме намираш мила, тове вече е нещо.
Извинявай, но не мога да те закарам до вас - бързам.
Защо си така объркан. Ела.
А, върна се. Кого търсеха теб или мен?
Мен.
Трябваше да се върна в магазина, забравих ключовете от касата.
Ключовете от касата? - Да.
А кражбата?
Никой нищо не е откраднал. Тя намери бижутата си.
Тя наистина е луда!
Нали ти казвах.
Няма да се върна там.
Защо, Роко? Това е хубаво място!
Не беше толкова хубаво.
Поне почакай, докато си намериш нещо по-добро.
Вече си намерих.
Виждаш ли това?
Повиквателна. Получих я сутринта.
И след всичко, което се случи през деня, съвсем забравих за нея.
Отивам в армията. - В армията?
Чу ли това, Винченцо?
Да, сега е негов ред! Лека нощ.
Симоне. - Какво?
Искам да ти кажа нещо.
Преди малко, когато се връщах от магазина,
срещнах едно момиче.
Дъщерята на тези от петия етаж в Ламбрате. Спомняш ли си?
Каза ми да ти кажа, че заминава и не знае кога ще се върне.
Кога я срещна? Къде?
Вече ти казах.
Каза ли ти, къде заминава?
Не, това не ми каза.
Значи я познаваш!
Какво иска от мен? Какво си е въобразила!
Една...като всички други.
Но се мисли за дама.
Да върви по дяволите!
Нямам време за такава като нея!
Ако я срещна на улицата, знаеш ли какво ще направя?
Ще си обърна главата на другата страна!
Това й кажи! Като я видиш!
Р О К О
Много неща трябваше да свърша, откакто най-накрая влязохме в нова къща.
Всички тук ни познават, защото Симон спечели важен мач в Генуа.
И всички ме наричат "госпожо".
Сине мой, щеше да бъде успешна година, ако не беше това нещастие,
че Винченцо не се беше сгодил за Джинета.
И напусна къщата.
Ти си войник.
Симон няма постоянна работа, затова много тренира.
Чиро напусна работата при г-н Траверси,
за да започне работа в "Алфа Ромео"
и най-накрая получи диплома от вечерното училище.
Само той има постоянни доходи,
а разходите са огромни!
Ако ти е останало нещо от войнишката заплата, изпрати ни ги.
На теб не ти трябват.
В къщи всички сме добре, надявам се и ти.
Целува те, майка ти Росария.
Не съм се припознала, ти си!
Какво правиш тук, така облечен?
Служа във войската.
Това го разбрах, но откога?
14 месеца вече.
Каква случайност, и аз съм от толкова време.
В същия град. - Така ли?
Заведи ме някъде на кафе, имам един час.
На драго сърце, но в момента не мога.
Изпратих парите си на мама и нямам никакви.
Добре, аз ще те почерпя.
И знаеш ли какво? Ще наеме файтон за една разходка из града.
Дай да ти нося куфара.
Ще пием кафе на някое хубаво място.
Спуснете покрива, така ще има повече въдух.
Значи не си разбрал? - Не.
Ами да, 13 месеца и 8 дни.
Не ми дадоха условна присъда, защото
вече съм съдена.
Тежко ли беше?
Не много.
Но не беше задълго.
Времето минава бързо, когато всички дни са еднакви.
Човек си мисли, че не е така, но е истина.
Хей, събуди се!
Нима е толкова страшно да срещнеш бивша затворничка?
Не е нищо особено.
Не съм единствената.
Но може би съм първата, която познаваш.
Не, не, имах един приятел на село,
всъщност повече от един.
На моите години, но бедни, колкото не можеш да си представиш.
И един ден им дадоха парче земя.
Земята беше толкова суха, че нищо не можеше да се извади от нея.
А и трябваше половин ден да се върви, за да се стигне до нея.
Една сутрин, тези нещастни добри християни се разбунтуваха.
Сложиха им белезници.
И ги отведоха в затвора.
В "Матера", в Потенца.
Какво да се прави? Такъв е животът на село.
Да, разбирам.
Затова всички вие побягнахте на север.
Ако можех, бих искал да остана.
Защо? Милано не ти ли харесва?
Да, но долу на юг, на село ми е по-добре.
Там съм роден, там израснах.
Не съм щастлив в големия град.
Тук не съм нито роден, нито възпитан.
Говоря за себе си, но мисля и за родителите ми, братята ми, всички.
Много свикнаха, бързо се адаптират
дори имат същите желания и стремежи както и останалите.
Но не и аз.
Мисля, че не е редно да искаш всичко.
Бих могъл да пожелая
да имам кола например,
но едва когато има това, което е по-важно
постоянна работа, къща и сигурност,
че ще имам достатъчно храна всеки ден.
Може да не съм бил достатъчно ясен.
А ти какво мислиш за мен?
Нищо.
По-смело!
Кажи, няма да се обидя.
На колко години си!
Виж ти!
На 25, и какво?
Попита ме какво мисля, затова...
Ако искаш да знаеш друго! - Обиди ли се?
Защо? Какво виждаш в мен, че ме гледаш така?
Извинявай.
Не знам.
Но ми е жал.
Какъв комплимент!
Не ми обръщай внимание, изморена съм.
Животът ми досега не е бил лек.
А и в бъдеще не ме очаква нещо по-добро.
Но, защо говориш така?
Всеки може да намери щастие в живота си.
Не трябва да се страхуваш.
А ти изглежда се страхуваш.
Това са само думи.
По-добре не говори повече. Виждаш резултата.
Искаш да си тръгна ли?
Глупости! Придружи ме до гарата.
Но няма да говорим за мен.
Защото това ме натъжава.
На мое място какво щеше да направиш?
Бих имал вяра.
Не бих се страхувал. Бих имал много вяра.
В какво?
Не знам. Във всичко.
Дори в теб?
Да, дори в мен.
Ще ме потърсиш ли, когато се върнеш в Милано?
Да.
Може би ще успееш да ме научиш да не се страхувам.
Да. Да.
Мамо! - Роко!
Колко си хубав, момчето ми!
Влез вътре! Влизай, влизай!
Точно оправях леглото ти.
Вчера го купих, но късно го докараха и толкова работа имах да свърша !
Вижте, Роко се върна от казармата!
Ела да видят колко си хубав!
Виждаш ли, още нямаме много мебели, но ще си купим.
Знаеш ли, Св. Роко е в с стаята ми.
Изглеждаш много добре, мамо.
Наистина ли?
О, сине! Зъбите много ме болят.
Харесва ли ти тук?
Да, мамо хубаво е.
Как така няма никой?
Толкова доволен бях, че се прибирам в неделя.
Защото мислех, че ще ви намеря всички вкъщи.
Писах ти кога се прибирам, мамо.
Когато приближавахме гарата
се надавях Чиро да ме чака.
На обяд всички ще се приберат. Не се сърди.
Кажи къде да сложим леглото ти? Ела сине, ела.
Аз ще спя с Лука, а тук - вие тримата.
Симонe, Чиро, а ти, тук, сине, хубавецо мой.
Знаеш ли, Чиро
Чиро е прекрасно момче!
Всички отидоха на кръщането на сина на Винченцо.
А ти, не? - Аз не отидох.
Защо, мамо? Какво чакаш? - Чаках теб.
Това не оправдание, можеше да ми оставиш бележка.
Хайде да отидем двамата.
Не, твърде късно е. - Мамо!
Кажи ми, мамо,
Още ли си сърдита на Винченцо?
Не, не! Винченцо често се отбива.
А Джинета?
Джинета, не!
Дори сега, когато имат бебе, не искаш да я видиш?
Мислиш ли, че Джанели искат да видят брат ти?
Ще се разсърдиш ли, ако отида? Нямам търпение да ги видя.
Върви тогава.
Благодаря ти! Чао, мама!
Чао, Лука! - Върнал си се!
Чао, Винче!
Здравей, Роко!
Здравей, Джинета. Колко е хубаво!
Казва се Антонио.
Като татко. Мога ли да го взема?
Разбира се!
Красавец! - Антонио!
Краката! Движи краката по-бързо!
Движи краката по-бързо!
Разбирам, но аз ли съм виновен, че така тренирам? Трябва ми спаринг.
Добре си тренираш така. Къде да ти намеря спаринг?
По-рано от утре не мога да намеря.
Ще трябва да почакаш.
Казах му!
Винаги казвате така.
Това е истината.
Трябва да се движиш по-бързо.
Видя ли го, колко е бавен?
Така ли, моя ли е грешката?
Няма да намерите по-добър човек от мен.
Това е страхотно! Наистина страхотно!
Аз ще си намеря, тогава!
Роко, ела тук, нека ти сложат ръкавици!
Аз ли? - Да.
Само напред, внимателно!
Защо да не опитаме? - Какво? Казах утре ще видим!
Всички са еднакви! Какво правиш?
Роко, донеси ръкавиците.
Давай, с лявата!
Лявата!
Само си губя времето с тези четирима клоуни!
Бъркаш дясната!
Не мога да работя с варени картофи! Това са те - картофи!
Какво ще направи утре? Ще се провали!
На нищо не съм го научил! Писна ми!
Стига, стига! Писна ми от всичко!
Искам сериозни хора, истински боксьори, а не южняци!
Имат право миланците: вие сте некадърни селяни!
Аз се отказвам! Няма да ви тренирам!
Чери, ела да видиш! - Какво?
Няма какво да гледам!
Ела де, ела да видиш!
Не ми пука!
Какво да видя? Не...няма нищо за гледане! Не ме интересува!
Хайде, Чери, ела да видиш нещо интересно!
Какво да видя? Пробуди се.
Сигурен съм, че ще те впечатли!
Тогава да видим.
Видя ли? Il s’est secouй.
Да, събуди се.
Прекрасно! Браво, чудесно кроше!
Събуди се, Симоне!
Хлапето, а!
Не е зле!
Виж, виж каква отбрана!
Оставете ме да се подготвя. Не ме нервирайте преди мача!
Разбрахте ли! Нервен съм!
Наистина се боксира добре.
Симоне, затова ти говорех.
Ако не внимаваш, той скоро ще вземе мястото ти.
Утре ще се видим!
Разбира се, но ако нещата тръгнат наопаки.
Знаеш ли, че имаш напредък?
В казармата тренирах с приятели.
Имах няколко мача.
И как завършиха?
Два нерешени мача и една победа по точки.
Но нямам намерение да ставам професионалист.
Защо, не ти ли харесва? - Не!
Излизам, ще се върна по-късно.
Направи масаж. - Да, добре.
Какво има?
Нищо.
Не мога повече.
Хвърли кърпата.
Не се предавай! - Хвърли кърпата!
Не мога повече!
Чуй ме добре.
Удари го само веднъж с лявата. Само веднъж, разбра ли.
Не мога. - Не с дясната!
Хвърли кърпата!
Продължавай, не се прави на глупак! - Не мога повече!
Можеше да завърши нерешен мач!
Дишай.
Можеше да завърши добре, но предпочете да хвърля кърпата!
Да се предаде!
... в седми рунд, Уебстър печели с технически нокаут!
Ако ти трябва жертва, нека бъде той!
Мога да правя каквото искам!
Във всеки случай, грешката е моя!
Трябва да защитя интересите си, репутацията си, разбираш ли?
Прав си, но вече е късно!
Видя ли какво направи брат ти!
Г-н Чери, Симон вече не е както преди. Забелязах, когато се уволних от казармата.
Не го защитавяй, знаеш по-добре от мен как стоят нещата!
Сега, приятелю,
ти ще трябва да правиш име.
Дължиш ми го, за всички неприятности и разочарования, които брат ти ми донесе.
Съгласен ли си ?
Какво очаквате?
Виж как те е подредил.
Кажи за какво си говореха?
Не, нищо.
Чери беше побеснял.
Разбираемо е, но вече се успокои.
Казва, че иска да опита с брат ти. - Кой, Роко?
Това значи, че ще трябва
да се поуспокои малко.
Исках да кажа, с курвите.
Ако искаш да знаеш, Роко може да стане световен шампион.
Със същата мацка, която и тебе подреди?
Не се прави, че не знаеш!
Даже и стените знаят,
че брат и тя са голяма любов.
Непрекъснато са заедно!
Лично ги порследих, специално до квартал Гизолфа,
вечерта.
Да, с Надя.
Симон, не ми казвай, че не знаеше?
Казват, че тя е влюбена.
Познай кой ми каза? Роси.
Сещаш ли се за Нино, когото Надя заряза?
Той ми каза, че тя не иска да го види. Нито него, нито някой друг.
Записала с е на курс по стенография, или нещо друго - не знам.
Станала е истинска светица.
Разкарай се!
Добре, кой ще плати сметката?
Кой губи.
Черпете едно кафе навън е студено.
Направи му кафе! - С коняк.
Какво стана? - Проследих го.
Видях го да излиза с една блондинка. Отидоха в парка.
В коя част?
Близо до реката.
Там ходят обикновено. На поляната близо до реката.
Близо до Гизолфа.
Може да си сбъркал? Може да не е тя.
Не се прави на луд! Казах ти, че е тя.
Хайде да видим. Хайде!
Камисаска и Риготини къде са?
Те са след тях, следват ги.
Аз съм с колелото, ще ви заведа.
Какво правят на студа, по дяволите?
Давай! Не изоставай
Ей, Ромео, ела тук!
Там са, побързайте! Влезте, ще ви закарам.
Ако не са там ще ви разбия мутрите!
Те са до бараката.
Пристигат.
Момчета, вие слезте долу, аз ще чакам тук.
Отивам да видя. Разбрахте ли?
Чакайте моя сигнал.
Сам ли отиваш? - Да.
Чу ли нещо? Какво беше това?
Нищо, сигурно е котка. Какво друго би могло да бъде.
Не мърдайте!
Какво ти става? Имам право да излизам, с когото искам.
Да, с когото искаш!
Не и с нея! Тя е мое момиче!
Не искам да ме правиш на глупак! Разбра ли?
Разбра ли?
Това е стара история! Не сте се срещали от две години!
Роко, ела!
Какво става! Какво искаш, Симоне?
Какво искате всички вие?
Дължи ми извинение!
Но, за какво, Симон?
Мръсник! Ти си мръсник!
Нека жените те пазят!
Проклетник!
Чакам ивинение, казах!
Роко, ела тук. Не виждаш ли, че е пиян?
Остави я!
Какво искаш от мен? - Ще правя каквото си искам!
Вито, пази го!
Искаш ли да видиш какво ще стане? Да видиш как правим любов?
Ела, да ти покажа каква е тя!
Гледай добре.
Ще ти преподам урок.
Роко, помощ! Помогни ми, Роко!
Симоне, не!
Спри, Симон! Не!
Ето, помириши ги, ако имаш смелост!
Сигурен съм,
че доста разбираш, но не и как се прави любов!
Роко, помощ! Не, Симоне!
Роко, говори! Кажи ми нещо!
Научи ли си урока?
Останалото у дома.
Отвращаваш ме!
Повтори го пак, ако имаш смелост!
Отвращаваш ме!
Престани, Симоне!
Ти си ми брат, не мога да го направя!
Да беше мислил преди това!
Сега ли се замисли, че съм ти брат, когато се изплаши!
Не ме е страх.
Така ли? Докажи го!
Симоне не ставай глупак! Не ти ли стига?
Ела, Симон, в колата! Ела!
Винче, Винче! Някой звъни.
Иди да видиш, звъни се.
Роко, какво е станало?
Джинета, погледни! - Какво, какво има?
Какво ти се случи?
Нищо. Нищо.
Винче, може ли да остана при теб? - Да.
Обади се в къщи.
Мама да не се притеснява.
О, Боже, припадна!
Джината, донеси малко вода, моля те.
Откъде да знам, че Симон толкова те обича.
Знаех, че вече не е същият като преди. Промени се, преди беше добро момче.
Но не можех да си помисля, че се е променил заради теб.
Това не е истина, Роко. Не е истина!
Само отчаян човек би направил това,
което направи снощи.
Не, само луд и лош човек като него!
Обичам те, Роко. Не ми ли вярваш?
Ако не ми вярваш, значи всичко е било напразно.
Моля те, Роко, ако продължаваш да ми говориш така, ще се хвърля под влака!
Ще се самоубия, разбираш ли!
Чакай, Надя!
Надя, спри!
Пусни ме! Искам да умра!
Ти ми подаде ръка.
Убеди ме, че животът който водех е грозен.
Обикнах те.
И сега, заради подлоста на един никаквец,
който искаше да ме унижи пред теб,
изведнъж, нищо няма вече смисъл.
Това, което до вчера беше красиво, стана грешно.
И двамата сме виновни... Но аз повече от теб!
Трябва да се върнеш при него.
Какво каза?!
Симон има нужда от теб Той няма нищо друго, освен теб.
Да, Симон има нужда от мен. И какво после?
Ами аз!
Кажи ми какво да правя аз?
Само ти можеш да му помогнеш.
Той е луд!
Искахме да започнем нов живот.
Но не мислехме за болката, която ще нанесем на другите.
Ако искам да чуя проповед, щях да отида на църква.
Обичам те, Роко, обичам те!
И ти ме обичаш. Какво да правим с толкова любов?
Защо ме измъчваш така?!
Не можем да се виждаме, Надя.
Не е възможно! Не е възможно, Роко!
Ако наистина искаш това,
кълна ти се, ще съжаляваш!
Ще съжаляваш, но ще бъде късно!
Мразя те!
Тази вечер имаш късмет.
Банка!
Залагам. - Залагам.
Оставете залозите. Край на залозите. Моля, г-да!
Надявам се, че сега ще ти провърви. - Да.
Не продължавам. - Пас.
Двойно!
Тишина, г-да! Тук се играе!
И аз като някаква глупачка
сред всички светици и ангели
плачех. Какъв фарс!
Бедната Надя!
Ще видиш, че и това ще мине, както всичко останало.
Съвсем сигурно е.
Зле ми е.
Но знаете ли, че има някой, който се чувства по-зле от мен.
Ето той. На него му причинихме толкова зло!
Жертвата.
Какво иска тази? - Разбихме го.
Поздравления за това, че го разбихме! Разбрахте ли?
Какво става? Луда ли си?
Луда съм.
Аз ли съм луда?
Брат ти ми каза.
Роко ми каза. Да, брат ти!
Той ми каза да се върна при него.
Защото е много нещастен!
Защото не може да живее сам, и има нужда от помощ!
Какво става тук? Не искам сцени тук!
Ако е пияна, изведете я навън!
О, г-на е любезен!
Аз съм възпитана, и ви моля за малко уважение.
Ще изляза, когато пожелая, но не и така.
Чухте ли, искат да ме изхвърлят!
Надя, успокой се! По-тихо!
Ще ми бъде за първи път да ме изхвърлят.
Остави ме на мира! - Спокойно!
Казваш, че искаш да се върнеш при мен?
Аз съм съгласен.
Аз ли? При теб? Никога!
Мразя те! Да, мразя те!
Никога! Дори и мъртва!
И ако посмееш да ме приближиш,
ще ти издера лицето! Пред всички ще ти издера лицето!
Не се приближавай!
Престанете, това е казино, напуснете и двамата!
Гредай си работата.
Не се прибилжавай!
Какво искаш?
Ела тук. - Пусни ме!
да, дори имаме позволението
на по-малкия ти брат.
Ела, да си тръгваме.
За един час, или завинаги?
Аз бих искал да бъде завинаги.
Защо не?
Ти, или някой друг, каква разлика.
Хайде, да вървим! Да вървим!
Не, с теб не отивам никъде. Не те обичам вече!
Запомни: Дръж високо дясната и го удари с лявата по аркадата!
В дясно!
Не се прави на голям спортист Удари го в окото! Разбра ли?
Трети последен рунд!
Внимание! Внимание!
Победител с нокаут е Роко Паронди!
Представител на Италия!
Какво ти е? Не ти ли е добре?
Беше лесна победа.
Защото не виждах неговото лице, а на някой друг.
Като, че ли биех някой друг.
изливах цялата си омраза
всичко, което съм събирал в себе си, а не съм осъзнавал.
Това е ужасно, Чиро.
Дори не разбираш колко е ужасно.
Защо говориш така? Та ти и муха не би убил!
Роко, успокой се, ще станеш шампион!
Велик шампион!
Ч И Р О
Чиро, престани! Виж, идва баща ми.
Не, баща ми ме чака. - Искам да ти кажа нещо.
Какво?
Обичаш ли ме?
Целуни ме.
Но тук ли, Чиро?
Тръгвам, че татко ме чака.
Чао, тате. Прекарахме чудесно.
Защо не го поканиш на гости утре вечер?
Колко съм глупава! Чиро, чуй,
татко те кани утре вечер да дойдеш на гости, за да говори с теб.
Иска да знае, дали имаш сериозни намерения.
Това мога веднага да кажа.
Не, по-добре да е утре.
Нека да има още един ден да размисли! Чао, Чиро.
Изглежда чудесно момче.
Да не се върнеш на танците! Върви веднага вкъщи!
Танците без мен са забранени! Чао!
Хайде, качвай се, че е студено!
Чао, Бранка!
Добър вечер. - Добър вечер.
Ти си номер 4, нали?
Не ме ли помниш? Вече сме се виждали.
Това е годеницата на Симон.
И Симон е тук.
Чиро, ела тук! - Да, мамо, идвам.
Но къде са...къде са?
Къде държите ножовете в тази къща?
Виж това.
Това е лекарство за махмурлука на брат ти.
Чиро, сине мой!
Почини си, мамо. Утре ще видим какво ще правим.
Утре, утре...защо утре? Утре ще бъде същото.
Аз ли съм виновна за всичко, което се случва?
Сгреших ли, че ви доведох в града такива хубави и млади
за да печелите добре
вместо да вървите по този лош път
който стоици пъти умори бедния ви баща, преди да склопи очи завинаги!
Мамо, ти нищо не си сгрешила.
Твоят баща никога не би напуснал родния край!
Но аз, аз...
През тези 25 години, докато живях с него, само за това мислех.
Да замина!
Исках го за Винченцо, за Симон, за Роко, за теб!
За всички вас!
В началото беше хубаво.
Земята, целият свят беше достъпен.
Понякога ми се струваше, че докосвам небето.
Хората ме наричаха "госпожо"! "Госпожо" - мен!?
"Госпожо"! В голям град, като този!
Затова, че уважаваха синовете ми!
А какво се случи после.
Роко напусна къщата.
И изглежда като омагьосан.
А Симон, моят Симон, заедно с тази курва!
Искаш ли да опиташ?
Прав си, Лука, отвратително е.
Не плачи.
Ще се опитам да оправя нещата.
Остави на мен, мамо.
Трябва да говоря с брат си.
Не осъзнаваш ли какво правиш?
Прояви малко уважение към майка ни.
Не искам да слушам това непрекъснато!
Аз живея тук, мога да доведа когото искам.
Не мога да давам 60 000 лири за хотел.
Ще платиш ли? Тук има достатъчно място.
Роко се премести при Винченцо, има свободно легло.
Хайде, махни се. Остави ме на мира.
Ще говорим утре.
Не, ще говорим, когато поискам аз! Ясно?
Аз не съм отговорна за тази ситуация.
От всички нас,
аз съм в най-тежко положение.
Ей, почакай малко! Дай ми една цигара.
Аз не пуша.
Точно така. Той не пуши.
Аз пуша, но за съжаление нямам цигари.
Помисли за майка ни, че всяка сутрин трябва да оправя легрото на тази.
Знам, знам.
И аз се срамувам като теб.
Брат или не, вече ми е все едно.
Виж Роко, ние сме като семена от една и съща торба.
Трябва да станем здрави плодове!
Ако един от нас не дава плод, трябва да го отделим от другите.
Както, когато чистиме леща за мама.
Помисли в каква опасност е Лука.
Симон не се е променил.
Само беше наранен от истинската си любов.
Ще опитам още веднъж. Заради мен.
Знам защо.
Чери има интерес към мен.
Той знае, че искам да напусна бокса.
Ще приема да се боксирам за него, ако приеме Симон.
Аз не мога да помогна. Ако можеш...
Няма да трае дълго. Обещавам.
Правя го и заради себе си.
Помисли само, ако не бяхме напуснали родната си къща...
Но мисля, че това е била съдбата ни.
Твоята, моята,
а също и на Симон.
Мисля си какъв щеше да бъде животът ни, ако бяхме останали долу.
Поне щяхме да останем заедно.
Роко, чака ни работа! - Да, идвам.
Роко, никога не съм те разбирал.
Знам.
Виждаш ли г-на, който слиза от колата?
Кажи му, че ще го чакам в бара.
Един коняк.
Значи тази вечер нямаш мач? Уплаши ли се?
Не се чувствам добре.
Тогава да излезем навън.
Хайде, събуди се!
Да отидем да пийнем на някое спокойно място? Искаш ли?
Съгласен съм.
Симон, хайде.
Късно е.
Остави ме на мира! Върви си!
Една цигара.
Тези са за по-късно, извинявай!
По-добре ли си?
Аки се махна далеч оттук, ще съм по-добре.
Познат ми е този страх.
Един ден разбираш, че от ударите боли, а искаш да запазиш хубавия си профил.
Е, къде отиваме?
Мислех, че може у вас, а?
Знаех, че ще поискаш някой ден да те поканя. Колко?
200 лири, г-не.
Греша, или ти се върна смелоста?
Всички грешим.
Ето, това е къщата ми. Харесва ли ти?
Влез, влез. Не се страхувай!
За първи път идваш идваш тук.
Успокои ли се?
Седни.
Слушай, трябват ми пари.
Много.
Това го разбирам.
Не ти е за първи път, нали?
Шампион!
Предвиждах съдбата ти,
знаех, че така ще свършиш.
Като си помисля
за деня когато те видях в Ломбарда за първи път!
Като Аполон. Истински Аполон!
С теб е свършено! Като боксьор
и като мъж!
Само някой като мен, би имал интерес към боклук като теб.
Трябват ми пари!
Да ги дадеш на курвите?
Страхотна идея, да!
Добър начин да предпазиш лицето си!
Може ли още?
Изпий цялата бутилка, ако искаш. Вече не пазиш режим!
Искаш ли да ти кажа какво мисля?
Отвращаваш ме.
Достатъчно.
Прекали!
Нямаш право да ми говориш така. Разбра ли?
Чиро! - Да, мамо!
Ела за момент, бързо!
Какво има?
Ела тук ти казвам!
Какво се е случило?
Търсят Симоне.
За какво?
Не знам. Полицията го търси. Имат заповед за арест.
Знаеш ли нещо?
Върви си в сатята. Аз ще се оправя.
Върви, не се безпокой.
Добър ден. Мисля, че мама ви е казала, че Симон не се прибра снощи
Той рядко спи вкъщи. Много рядко.
Ако искате уверете се сами.
Не, няма нужда.
Може ли да знам защо го търсите?
Имам заповед да го заведа в полицията.
Има подадено оплакване срещу Симоне Паронди. Само това знам.
Ако дойда с вас в полицията, ще разбера ли защо?
Да, ако желаете елате с нас. - Добре
Влезте, изчакайте да се облека.
Ти остани тук.
Това ли е Симоне Паронди?
Да, когато беше боксьор.
Можем да тръгваме. Готов съм
Мамо, отивам в полицията ще се върна бързо.
Полицията го търси. Какво е направил?
Ти знаеш ли?
Не знам какво е направил този път.
Но не е трудно да си представя. Той е престъпник.
Освен това и ти знаеш, че е така.
Как? Ти, ти ли ми казваш това?
Имаш нахалството да го кажеш! Безсрамница като теб,
когато си тук, ме е срам да гледам през прозореца!
Я стига! Ти ме задържа тук. Страхуваше се да изгубиш сина си!
От 6 месеца съм тук и вече ми писна!
Намери това, което търсеше!
Взимай си парцалите и се махай!
Не, г-жо, твоят син е длъжен да ме издържа.
Не се издържа лесно, такава жена като мен.
Неспособен е!
Не знае нито как да работи, нито как да краде.
Да, г-жо добре ме разбрахте: Да краде!
Курво! Ти го унищожи!
Той беше най-добрият ми син!
Ще видиш, ще видиш как ще се отърве от теб!
И пак ще стане най-добър от всички!
Махай се, вън от дома ми! - Не, стига!
А не, той трябва да те изгони.
Защо трябва да остана? Кажи ми! Симон стигна дъното.
Аз, аз исках така!
Сега съм доволна.
Кажи това и на Роко. Нека види, заради кого ме пожертва!
И му кажи, че повече не искам да го видя.
Искам само да се махна оттук и никога да не ви виждам!
Да се махна! Да се махна далече!
Разбра, че ме е страх. Предупредих го:
ако пипне тези пари, ще го предам.
А той ми се изсмя.
Разби чекмеджето пред очите ми.
Може да кажете, че сте намерили парите, че е станала грешка.
ще ви дам разписка, а г-н Чери ще гарантира за мен.
Мислите, че ще отида отново в полицията да се излагам
за някакви 60 -70 000 лири?!
От една година брат ви спекулира
с моята слабост.
Кажете направо какво искате от брат ми?
Не става въпрос само за пари. Рискувах заради него много пъти.
Използвах връзките си да го измъкна от кантрабандна афера.
Попитах ви колко ви дължи брат ми?
400 000 лири.
Добре.
Ще ви подпиша разписка, за три месеца.
Луд ли си? Искаш да ни унищожиш ли?
Искам да ви предупредя, аз не мога да помогна.
Джинета чака дете.
А и още не сме изплатили мебелите.
Ще се погрижа сам за това.
Няма да успееш. Откъде ще намериш толкова пари?
Винче, Роко не знае какво прави! Кажи му.
Казах му.
Аз нищо не мога да направя.
Знаете, че издържам семейство.
Сигурен ли си, че Чери ще гарантира за теб?
Попитайте го.
Кажи, каква е тази лудост. Дори Чери да се съгласи.
Как ще се издължиш?
Чери ми обеща много пари,
ако подпиша договор с него за десет години.
Ще ме изпрати в Брюксел, Лондон и...
Какво ви интересува вас?
Моля ви, търся Чери?
Намери го, търси го Дуилио.
Нали каза, че не искаш да бъдеш боксьор?
А сега искаш да опропастиш живота си, заради глупостите на Симон.
И какво от това? Знаеш ли по-добър начин да спасим Симон?
Да, да, чакам.
Чери е на телефона, иска да говори с теб.
Роко, помисли. Помисли пак!
Ало, почакай, той идва.
Чери, Роко е.
Да, разбира се, разбрах добре.
Да, както кажеш.
Чиро, направихме каквото можахме да спрем тази лудост.
Когато Роко реши нещо, никой не е в състояние да го спре.
Безполезно е да спорим.
Искам ...
Искам само гаранция, ще приема всички условия!
Съгласен съм. Добре, до утре.
Да, до утре.
Добре.
Това е за теб.
Но трябва да напуснеш Милано.
Поне за известно време.
Не рискуваш да си загубиш работата.
Този или някой друг град, за теб е все едно.
Но да не си посмял да се върнеш в тази къща!
Това ли е присъдата на братята.
Дори не мисля да се връщам тук - Толкова по-добре!
Виж, да се разберем, а?
Щом сте дали толкова пари на онзи боклук Морини,
можехте да дадете на брат си нещо повече?
200 000 лири и ще изчезна.
Въпреки, че съм против това,
кажи на Роко да ти даде още 100 000 лири.
Чери мисли да му плати другата част от парите след мача.
Е, добре. Аз ще почакам.
Хайде да си вървим.
Я го пусни!
Няма да те ударя.
С нищо не си по-добър от мен, Чиро!
За кого се мислиш?
Работник специалист в "Алфа Ромео"!
Страхотна кариера!
Върви си! Върви с високо вдигната глава.
Махай се.
Чу ли какво каза? Каза, че ме съжалява.
Хайде, Лука, идвай!
Ето го, идва.
Наспа ли се?
Един час.
Добре ли си?
Малко съм нервен.
Да, това е добре.
Чао, Роко! - Чао.
Да ти направя ли масаж?
Кавенаги, направи му една лека фрикция.
Добре, Чери, ще го подготвя добре.
Краката също.
Треньоре, малко ме боли лявото рамо.
Няма нищо.
Ей, Симоне!
Имаш ли билети за мача?
Нали обеща!
На мен ли говориш?
Не съм обещавал нищо. Аз няма да гледам този мач!
Няма да отидеш, защото ревнуваш!
Бедния, наистина ли няма да ходиш?
Откакто напусна бокса, не може и да го гледа!
Защо не се боксираш?
Не, досадно ми е вече.
Знаеш ли баснята за лисицата и гроздето?
Не, не я знам.
Не я знае бедния!
Разкажи му я!
Хей, момчета! Какво става?
Искаш ли цигара?
Чуйте момчета, аз и някои други,
със собствените си очи видяхме
как този мъж тук наби шампиона
онази нощ в Бовиза. Не си ли спомняте!
Който го е видял си спомня.
Беше отдавна. Бих искал да видя двамата Паронди един срещу друг.
После ще ми разкажете как е било!
Трябва да се пробват.
Но трябва да отидем на друго място.
При фонтана!
Знаете ли какво чух?
Надя живее под наем
близо до Равица, има "Фиат" 600. Сега е моторизирана красавица.
Взима клиентите си от улицата и ги води при фонтана.
Близо до павилиона за напитки.
Иво, сигурен ли си?
Погледни, погледни как му светнаха очите!
Може да си организираме една приятна вечер, като онази в Бовиза.
А брат ти, дали се интересува от моторизирани красавици?
Или сега е на друго ниво?
Ей, Симоне! Къде отиваш? Ела тук!
Симоне, какво правиш? Симоне!
Беше ли долу?
Видя ли всички тези хора! Всички са шампиони!
Дай ми малко минерална вода! Устата ми пресъхна.
Само си изплакни устата, заради стомаха.
Тогава ми дай малко лимон.
Какво искаш?
Пари ли искаш? Виж, нямам!
Виж, нямам пари!
Не, не искам пари.
Надя, не ме отблъсквай!
Не ми отказвай! Ние пак сме заедно.
Само с теб мога да започна нов живот, разбираш ли.
Ние двамата? - Да.
Заедно? - Да.
Не, невъзможно е. Махай се.
Надя! - Махай се, върви си!
Помощ!
Не! Пусни ме! Помощ!
- Надя!
Г-не, помогнете ми!
Остави ме!
Облечи се, ще настинеш.
Не викай, никой няма да те чуе.
Ти трепериш. Страхуваш ли се?
Виж аз как треперя! И мен ме е страх. Виж, Надя!
Не, не ме е страх! Остави ме! - Надя, недей, любов моя! Не!
Надя, недей! Не, Надя!
Искам да знам защо този идиот спусна гарда си?
Браво, отвори се аркадата му!
Лявата! Долу!
Вдигни ръка, прикрий се!
Покрий се, хладно е.
Причиних ти болка? Любов моя.
Дори не разбираш колко много те мразя.
Ти не си мъж, ти си животно.
Всичко, до което се докоснеш става мръсно...отвратително...
вулгарно.
Не искам да те виждам повече.
Нито да чувам за теб.
Ти унищожи най-хубавото нещо, което някога ми се е случвало.
Пак отивам в затвора.
Сега мога най-накрая да ти кажа колко те презирам.
Прави с мен каквото искаш, нищо не ме интересува.
Не искам да умра!
Победител е Роко Паронди!
Л У К А
Изплаших се когато те удари с левачката! Заболя ли те?
Беше като борба със сянка. Дори не виждах противника.
Трябваше да дойдеш и ти мамо. Не трябва да се страхуваш.
Щастлива ли си? - Много щастлива!
Той ще стане шампион на Италия!
Но ще бъда най-щастлива, в деня, когато
моите петима синове седнат заедно на тази маса.
Като петте пръста на ръката.
За твоят успех!
Хайде, Чиро, иди донеси шампанското.
Тази вечер, всички сме радостни.
А ти, Винченцо, кажи една хубава наздравица!
Влезте! Влезте!
Целият квартал!
Тишина!
Тихо, Винченцо ще вдигне тост!
Хайде, Винченцо! - Какво да кажа?
Добре, ще пробвам.
Преди да използвам рима, трябва...
Да вдигнем чаши с вино! - Браво!
Браво, Винченцо, сине мой, прекрасен си!
Това вино е хубаво и добро!
Наздраве на всички присъстващи!
Чиро, засрами се! Забравил си диалекта ни.
Той не знае вече езика ни. Станал е гражданин като Джинета.
Хайде, Роко! Сега е твой ред!
Не. Защо?
Давай Роко!
Всички да излезем навън. Хайде!
Благодаря, благодаря много!
С виното, което пия,
пия за вашето здраве.
Надявам се да сте доволни
да бъдете на нашия празник.
Ш-ш-шт, Роко!
Млъкнете за момент.
Стори ми се, че някой звъни на вратата.
Иди виж, Чиро! Сигурна съм! Върви!
Не мамо, няма никой.
Няма никой, мамо! Хайде!
Роко, завърши наздравицата! Да видим дали си по-добър от мен.
Не, Чиро. Не говори така.
Не съм по-силен от теб.
Исках да кажа...
Ще дойде ден,
но сега е още далеч,
когато ще се върна в родния край.
И ако аз не успея,
може би, някой от нас
ще може да се върне в родината ни.
Може би ти, Лука.
С теб бих искал да се върна.
Спомни си Лука :
нашия край е земя на маслините,
на пълната Луна
и на цветовете на небето.
Спомняш ли си, Винченцо?
Спомняш ли си как зидарите, преди да започнат да строят къща
хвърлят камък
върху сянката на първия, който мине пред къщата.
Защо?
Трябва голяма жертва.
За да стане здрава къщата.
Този път наистина се звъни.
Не, не, не, почакай! Аз искам да отида.
Върна се, бях сигурна - сърцето не ме лъже.
Наистина съм щастлива. Влез вътре.
Всички твои братя са тук, влез.
Влез.
Не си ял нищо.
Ще ти стопля нещо. Кажи, какво би хапнал?
Защо дойде?
Чиро, не!
Излезте, излезте, моля ви! Извинете ни, лека нощ!
Какво става, Симоне?
Какво става синове мои? Бях толкова щастлива!
Кажи й да млъкне! Роко, кажи й!
Ела, искам да поговорим.
И аз искам да поговорим.
Но не мога пред всички.
Не. Кажи на мен, само на мен.
Симо говори, в името на Бога!
Не дойдох да ти честитя успеха. Не ми пука за това.
Имам нужда от пари. Всичките, които имате, бързо!
Нали се разбрахме да си тръгне.
Махни се!
Симон, кажи ми, какво искаше да ми кажеш!
Кажи ми, ще те разбера.
Ранен ли си? Какво е това?
Кръв. - Кръв?
Прегърна ме, не можах да се освободя...
Тя не искаше да умира! - Не! Симон!
Аз я убих. - Не!
Не трябва да се притесняваш за мен.
Никой не видя.
Свърши се. - Не, не, не Симон!
Доволен ли си, шампионе?
Нали това искаше?
Аз съм виновен, знам, вината е моя!
Симоне, детето ми!
Оставих я до водата.
Свърши се, Роко. Свърши!
Симон.
Ревност!
Убил я е от ревност! Изгубил си е разума.
Трябва да го предадем! - Не, той е твой брат!
Вече не е!
Чуй ме добре, Чиро, не вярвам в правосъдието на хората.
Не е наша работа да го съдим.
Трябва да му помогнем! Разбра ли? Да му помогнем!
Оставете на мен. Трябва да го спасим.
По този начин не му помагаме!
Роко, какво е станало?
Роко, къде отиваш?
Какво ще правиш?
Оставете ме да го направя.
Прекалено късно е.
Освободил се е от нещастието си!
Мамо, и ти ли полудяваш!?
Засрами се!
Да говориш така на майка си!
Боже, какво сгрешихме че така ни наказваш!
Мамо, не проклинай Бога!
Какво може да помогне това?
Превърнахме се в неприятели.
Не си струва да проклинаме съдбата си.
Сгрешихме и трябва да си платим. Всички!
Ела, Чиро излиза! - Чиро!
Чиро, почакай! - Чиро!
Заради паметта на баща ни, не го прави! Чиро!
Сега вече всичко свърши.
Хайде, говори! Кажи защо си дошъл?
Дойдоха за него в 7ч. тази сутрин.
Намериха го на терасата,
скрит зад бидоните с вода.
Три нощи беше спал там.
Сега трябва да си доволен, нали искаше да го предадеш.
И можеш да се върнеш вкъщи, за да се правиш на господар.
Когато пораснеш, ще разбереш колко несправедлив си бил към мен.
И всички сте били несправедливи към мен.
Никой не обича Симон, повече от мен.
Когато пристигнахме в Милано, бях на твоите години.
И Симон, ме научи на всичко, което Винченцо никога не е разбирал.
Обясни ми, че долу на юг, в родния край
селяните живеят като животни
познават само тежкия труд и мъката.
И трябва да вървиш напред без да ставаш роб никому
и без да забравяш задълженията си.
Но точно Симон забрави всичко това,
и затова му се случи това нещастие.
Унищожи себе си, а нас опозори.
Причини голяма болка на Роко, на теб не, Лука,
защото ти си най-малкият от всички.
Симон имаше здрави корени,
но бурените спечелиха.
и Роко сгреши, като му направи добро.
Роко е светец, но това е суров свят,
в който той не желае да се предпази.
Той прощава всичко и на всички,
Но не трябва да е така.
Ако Роко се върне в родния край искам да отида с него.
Не вярвам, че Роко ще иска да се върне в родния край.
Но ти може да да го направиш някой ден.
Но какво мислиш, че ще намериш там?
Защото и там, животът ни щеше да се промени.
Хората разбраха, че света се променя.
Някои казват, че този нов свят ще бъде по-добър.
Но аз не вярвам, Лука, че е по-добър.
Знам, че твоят живот утре, ще бъде почтен и честен.
А, ето и сирената! Трябва да се връщам на работа.
Ще целунеш мама от мен, нали? - Да.
Чао, Лука! - Чао.
Чиро!
Извинете. Чиро!
Чао, как си? - Добре.
Чао, момчета. - Чао, Франка.
Чиро, побързай! - Идвам веднага.
Дойдох само да ти кажа, че те обичам.
Аз също, ще те обичам винаги.
Чиро! - Какво искаш?
Ела довечера вкъщи!
Ще те чакаме. Чао!
Да, ще дойда!
РОКО ПАРОНДИ спечели битката
превод: verannika
К Р А Й