Там, где вятър вей... във безкрай свисти,
где куршуми шест властват над- съдби,
где мож- играй... и пече-лиш сам,
ТЕРЪНС ХИЛ във филма [Люк с къс-мет... яз-ди там.]
ЛЮК КЪСМЕТЛИЯТА (1991) [Люк с къс-мет... е- роден,]
по комикса на МОРИС и ГОШИНИ [с шест куршума защитен.]
Пием- за... теб- сега! Тара-татата-тара.
Дебне мъж ста-ен... зад оназ скала,
щом- стреля- там же-лай смъртта,
но той не знай,... че в кра-я чак...
Люк с къс-мет ще яз-ди пак.
Люк с къс-мет... е- роден,... с шест куршума защитен.
Пием- за... теб- сега! Тара-татата-тара.
В Дивий За-пад там,... в прашните следи,...
гдето Слънце жар-ко те го-ри
е вечно- жив... каубой-ски блян: Люк с къс-мет... яз-ди там.
Люк с къс-мет... (е- роден,)
Оператори: КАРЛО ТАФАНИ и ДЖАНФРАНКО ТРАНСУНТО
с шест куршума защитен.
Пием- за... теб- сега! Тара-татата-тара.
(повтаря припева)
Музика: ААРОН ШРЬОДЕР и ДЕЙВИД ГРУВЪР
Сценарист ЛОРИ ХИЛ - жената на Терънс
Режисьор ТЕРЪНС ХИЛ
Ето ги.
Това ще е една от най-важните срещи в историята на Запада.
НА ТЕРИТОРИЯТА НА АРИЗОНА 1876 г.
НА ТЕРИТОРИЯТА НА АРИЗОНА -
НА ТЕРИТОРИЯТА НА АРИЗОНА 1878 г.
НА ТЕРИТОРИЯТА НА АРИЗОНА -
НА ТЕРИТОРИЯТА НА АРИЗОНА в края на XIX в.
Великият индиански вожд Прерийно Куче ще подпише мирен договор
със Съединените Американски Щати, който ще разреши на заселниците
да се придвижват на запад и да пресичат неговите територии.
Съответно пионерите се съгласяват да не ловят бизони на индиан. земи.
Готови! На две...
Е, това е. Така бе сключен мира между белите хора и индианците
на територията на Аризона.
Марта! Марта, ела. Виж! Цвете!?
Това е маргаритка. - Да. Наистина!
Сигурно най-сетне сме на плодородна земя.
Ще се установим тук и ще си построим град.
Ще го наречем Дейзитаун. /Маргаритинград/
МАРГАРИТИНГРАД
Хайде, народе! Чака ни работа!
И така добрите хора започнаха да си строят град.
И всеки се радваше да помогне.
Захарий! - Да?
Е, почти всеки.
...и така се роди американския футбол.
КЛАДЕНЦИ ФАРГО
БЪРЗА ЗАКУСКА (също и ПЕРАЛНЯ)
БРЪСНАР И ЗЪБОЛЕКАР
Бягайте, калпазани. - Хайде!
УЧИЛИЩЕ
Е, така се създаде Маргаритинград.
А където има град, има салонни момичета.
Как е ху-баво да съм тук... и да ви-дя всички вас
как ще ид-вате на среща с мойте кукли... за танц.
Край летящите врати... [ЛОТА ЛЕГС и МОМИЧЕТАТА]
щом минеш ще си в зах-лас... [ЛОТА ЛЕГС и МОМИЧЕТАТА]
във Лота Легс Хотел и във Палас Салон.
И щом веселбица търсиш ти, идвай тук...
Хей, това са Лота Легс и Момичетата!
...ни-е кънтри пеем и- други песни ма-кар с ед-накъв тон,
във Лота Легс Хотел и във Па-лас Са-лон.
А където има кръчми, има спречквания.
А където има спречквания, има престъпници.
И добрите хора, които построиха града, заживяха в страх.
На Запад лесно почваха престрелки и пичовете се застрелваха
по-бързо отколкото умираха от тиф или ухапване от змия.
В стария Запад, ще знаете, целите се постигаха с пистолета.
И не след дълго добрият град стана лош,
а най-богат в града стана гробарят с домашната си птица.
Но от време на време идва някой човек, с голяма мечта,
който се бори за закон и ред и опитва да направи света
едно по-добро и сигурно място.
Естествено се подразбира, че той е най-бързият стрелец на Запад.
По-бърз и от сянката си. Този човек е Люк Късметлията.
Знам го много добре,... защото съм верният му бял кон,
Джоли Джъмпър/Веселия Скокльо, а той е моят каубой.
Още веднъж.
Моля те. Още веднъж!
Лота Легс/Многокрачкова! - Хайде!
Револве-ра бързо обрат-но слагай, където той стои!
Да се бър-каш във (мойта песен ти...)
НЕ СТРЕЛЯЙТЕ ПО ПИАНИСТА ТОЙ НИ Е ЕДИНСТВЕН
...пре-ста-ни!
А щом послу-шаш мен може с теб- да захванем любов, иг-ри,
затуй обрат-но връщай пищо-ва бързо, където той стои!
Ще ми кажеш: "Мойта дама... ме напус-на...
затуй на-...пих се, стрелям като луд!"
Но туй ней по-вод ти да стреляш по мой...
...по-лилей.
И туй не оправдава теб да трошиш всичко в ба-ра.
Пристигнахме!
Здрасти, Хейс.
Люк! - Виждам, че още мамиш на карти.
Мислех, че си при шайените. - Бях.
Мислех, че си в армията. - Бях.
Но вече не си. - Не.
Още ли си такъв късметлия?
Харесва ми песента ти. Още ли изпълняваш молби?
Зависи чии са.
Пусни ме, бизон такъв! - Чу дамата, каубой!
Дръпни се, господинчо!
Нали дотук бяхме стигнали? - Какво ще кажеш да излезем навън?
Не, дотук бяхме стигнали.
Съжалявам. - На теб говоря, чужденецо.
Този град има нужда от малко закон и ред.
Къде е шерифът? - Какъв шериф?
Изгониха го преди месец. - Не беше ли преди година?
Да. Определено нямаме шериф. - Е, вече имате.
Какво? - Кой?
Той!
Е, къде е офиса ми? - В края на града.
А нашето отстрелване? - Вече е забранено в Маргаритинград.
Така ли?
Само един стреля така. И това е Люк Късметлията!
Мисля, че името ми е написано на тази.
Ще го овъргаляме в катран и пера!
Хайде, хора, имаме си крадец на каруци и катран с подходяща температура.
Хей, виж! Водим престъпник за наказание с катран и пера.
На ваше място не бих го правил.
Чу ли това? - Да.
Нямало да го направи. Че кой ще ни спре?
Аз.
...и така се появиха първите асфалтирани пътища на Запад.
Люк прочисти града от лошите елементи успешно.
Какво правиш?
Отърва се от картоиграчите и дребните мошеници
и спря стрелбата по главната улица.
О, Господи!
БАНКА
Я виж ти! Май си имаме гости. Неприятни гости. А Люк си спи.
Всичко трябва да правя сам.
Всички на крак!
Ставай, бе! Отвориха банката.
Хвърли пистолета!
Мини малко вдясно, Люк.
Да. Да. Точно така. Точно така.
Прицелихме се.
Арестувани сте!
Никой няма да граби банката, докато аз съм шериф.
Да, сега разбирам защо те наричат Късметлията.
Я вижте новия шериф. Колко ли ще се задържи тук?
Няма защо да се притесняваш за него.
Този каубой стреля по-бързо от сянката си.
Не се майтапя. Видях го, ей там в бара.
Това е Люк Късметлията!
Как пък не! Ти да не си новият му заместник?
Да, да, съм. - Тогава защо не си при него?
Точно отивах там.
Гледайте!
Искам да ви помагам, шерифе. Като ваш заместник, става ли?
Знам всичко за вас и че сте най-добрият.
Но ако излезете сам срещу глутница негодници като тези...
Добре.
Значи ви ставам заместник?
Но искам в събота да почивам
и всеки петък следобед водя майка си на риба.
Казах "добре".
И скоро добрите хора от Маргаритинград си върнаха града.
Добре, мамо. Веднага се връщам. - Внимавай, като пресичаш улицата.
На риболов ли, шерифе? - Да.
Мога ли да пояздя Веселия Скокльо?
Не!
Добре.
Благодаря.
Господин "Добрият чичко". И пак аз върша цялата работа!
Направо да качи цялото училище на гърба ми.
А Маргаритинград отново стана спокойно малко градче.
[ПОГРЕБАЛНО БЮРО, продавам за 1 $] - Но не всички бяха доволни.
Бизнесът западаше... все повече... и повече.
Лота Легс дори престана да пее.
А шерифът имаше много време да ходи за риба.
Довечера ще се бием за риба, Скокльо. - Поне няма да се пазарим за сеното.
Люк, имам по-добра идея. Да идем да пояздим, да опънем крака
и може да посваляме някоя красива кобилка.
О, не! Хич не ми харесва този звук.
Люк? Люк!
Мразя змиите.
Побързай, Люк. Побързай.
А така. Внимавай с пръстите!
Точно така, моето момче! - Защо ми плашиш коня?
На твое място, не бих закачал Скокльо.
Аз уплашен? Никога!
А сега върви.
Престани, това е моя боб! - Извинявай, де!
Дай да ти го върна.
Ставай!
О, красавице моя. Тези устни и тези уши! О, да.
О, Господи! Може ли да те целуна?
Хайде. Хайде, поспаланко.
Колко е часа? Кои сме ние? Къде сме? Защо?
Няма време за почивки. Дългът ни зове.
Хайде не го стягай толкова, тоя път, а?
Наведи се. По-ниско. - Мисля, че ще повърна.
Запад. Накъде е Запад?
Мирът и спокойствието никога не траят дълго.
Маргаритинград отново беше изправен пред опасност.
Братя Долтън се бяха запътили към него.
Братя Долтън. Ужасът на Запада.
Джо Долтън.
ТЪРСИ СЕ ДЖО ДОЛТЪН
НАГРАДА $ 5000 ЖИВ ИЛИ МЪРТЪВ
Уилям Долтън.
ТЪРСИ СЕ УИЛИЯМ ДОЛТЪН
НАГРАДА $ 4000 ЖИВ ИЛИ МЪРТЪВ
Джак Долтън.
ТЪРСИ СЕ ДЖАК ДОЛТЪН
НАГРАДА $ 3000 ЖИВ ИЛИ МЪРТЪВ
Защо да ходим в Маргаритинград, ако Люк Късметлията е там?
Той пак ще ни напъха в затвора, както прави винаги.
И Ейвърил Долтън.
ТЪРСИ СЕ ЕЙВЪРИЛ ДОЛТЪН
НАГРАДА 20 $, НЕ, 2 $ ЖИВ ИЛИ МЪРТЪВ
Няма да успее, Ейвърил, защото отиваме заради Люк Късметлията!
ДОБРЕ ДОШЛИ В МАРГАРИТИНГРАД
Я да погледам.
Той е притеснен. Обичам да го виждам такъв!
Конете на братя Долтън имат условни рефлекси.
Когато влязат в град, спират пред банката или кръчмата.
Разбира се, не винаги осъзнават кое е по-важното.
Не банката! Кръчмата!
Не е зле за каубой.
В тоз миг~ въл-шебен,...
щом твой уст-ни приближа ще тра~е ве-ечно...
Б-б-братя Долтън!
Дано старата магия още работи тук. Дай по едно!
Искам от най-доброто ти уиски! - Да, г-н Долтън.
Дано се протягаш за бутилка. - Да, г-н Долтън.
"Любимата си своя, потупай я ти пак." - "Сухара щом откаже й дай царевичак."
Не знаех, че си толкова добър танцьор.
Това са братя Долтън! - Божке, какъв скучен град!
Музика! Трябва ни музика.
Ейвърил.
Готинко!
Хайде почвай, Ейвърил!
Как я караш, Джо? - Люк Късметлията!
Здравейте, г-н Люк. Помните ли ме? Аз съм Ейвърил.
А това е брат ми Уилиям, това е брат ми Джак, а това е...
Млъквай, Ейвърил! Какво искаш, Люк?
Да ви върна в затвора, както обикновено.
Джо, казах ти. Казах ти.
Търсиш си белята с Джо Долтън. По-добре си помисли.
Можеш ли това, каубой? - Не.
Дръжте, момчета.
Добре, Джо.
- Добре, Джо.
Добре, Джо.
Сложи си я на шапката, тъпоглавец!
Страхотно, Джо! - Страхотно, Джо.
Какъв изстрел!
Така можеш ли, Люк? - Не.
А какво можеш?
Да ви върна обратно в затвора. След като прахосахте куршумите.
Я, това беше много хитър номер, нали, Джо?
Млъквай, Ейвърил! Не, не можеш. Никъде няма да ни връщаш.
Имаме амнистия. - Амнистия за братя Долтън?
Ето.
"Поради пренаселване на затворите
от големия брой затворници от Маргаритинград,
най-дълго престоялите затворници ще бъдат освободени."
Ние сме свободни и чисти, спазващи законите граждани.
Само да минете край банката и ще се върнете, откъдето дойдохте.
Ние вече не ограбваме банки!
Не мърдай.
Арестуван си.
Значи вече арестуваш хора, които внасят пари в банката?
Нищо чудно, че затвора е препълнен. - Внасяш пари ли?
По-добре стой с вдигнати ръце. Този тип е много опасен.
Почакайте, шерифе. Не сте ли прекалено строг с него?
Строг? С Долтън?
Не е чудно, че градът е мъртъв. Както се отнасяте с гостите.
Вижте, кръчмата - затворена, никой не ходи там.
Банката - затворена, защото никой не печели пари.
Люк е уплашил и разгонил всички. Кмете, той съсипва Маргаритинград.
По-добре да вложа парите си в гнездо на гърмяща змия. Момчета!
Той може би има право, Люк. Нещата тук доста замряха.
Не мога да повярвам, момчета!
Откъде мислите, че е взел парите за депозита?
Индианци! Индианци! Нападнаха ме! Пътувах край резервата снощи,
но те ме нападнаха! - Индианци! Индианци!
Но те подписаха мирния договор и от години не са нападали никого.
Не са били индианци. - Какво?
Това не е индианска стрела.
Индианци, индианци. Ще бъда по-сигурен, ако отида на Запад.
На Запад?
Всъщност на Изток, на Запад от Кантон/Китай.
Нека моят ценен приятел поздрави предците си от мое име.
Ти имаш шанс и той ще настъпи!
Шапките ми! Вижте ми шапките! Съсипани са!
Шапките ми са съсипани! Стоката ми е съсипана!
Кой ще купи това? Вижте! Кой ще купи това?
Намаление! Давам намаление! Специално намаление за тези шапки!
Съжалявам, Бъроу, бизнесът си е бизнес.
Разорен съм. Кой би помислил, че ще ме нападнат индианци?
Не са били индианци.
Индианците вярват, че воин убит през нощта,
прекарва вечността в тъмнина. Индианците не нападат през нощта.
Хм, това е ново.
Много ми хареса речта ти, Джо.
Да, хубава реч, Джо. Кога ще се захванем с Люк Късметлията?
Вече сме се захванали, Джак.
Първо го опозорихме пред целия Маргаритинград
и целият град ще се обърне срещу него.
И тогава ще го хванем.
Не така, Ейвърил? Не се прави така.
Със сигурност ми омръзна да ограбвам дилижанси, Джо.
Не е ли по-гот да е банка? Така няма да се зорим толкова.
Когато Люк Късметлията се махне,
ще ограбим банката, кръчмата, универсалния магазин.
Ще вземем от Маргаритинград всичко, което поискаме.
Ейвърил, никой уважаващ се индиански воин
не би се боядисал така глупаво!
Две Пера, казах ти, че изглеждаш тъпо.
Вие какво правите всъщност?
Белите братя искаме да се сприятелим с червените братя.
Разбра ли? - Да, много добре.
Виж, той пак започна.
Мисля, че ще намерите пътят за излизане от територията!
Да. - Ами тогава вървете!
Никога повече няма да се върнем. - Добре!
Най-скучното място, в което сме били.
Точно, напомни го на престъпните си приятели!
Люк, мога ли да поговоря с теб? - Разбира се.
Може ли да пояздим заедно? - Да.
Надушвам неприятности. - Момичетата помолиха да говоря с теб.
Никой вече не ходи в бара. Всички ги е страх, че ще ги арестуваш.
Е, ако се държат прилично, няма. - Ами там е проблема.
Правиш Маргаритинград твърде добър. - Какво?
Тя каза, че градът е скучен, каубой, и е права.
От седмици не сме имали прилична престрелка.
Когато един град е прекалено чист, започва да умира.
Трябва да му вдъхнеш малко живот. Да подпомогнеш икономиката.
Само прилагам закона.
Може би не трябва да го прилагаш чак толкова.
Искаш да кажеш, че да бъда добър шериф само половината време?
Да. - Не мога да направя това, Лота.
Само така, каубоеца ми!
Какво да правим с тях? Да ги опечем на бавен огън ли?
Да имитират народа ни е груба обида, все едно да ловят бизоните ни.
Престанете! Облекохме като вас, за да ви предупредим за заселниците.
Знаете ли какво са замислили?
Не виждате ли? Люк Късметлията и Маргаритинград
искат да ви завземат прериите. Сещате се:
О, дайте ми дом, где препуска бизон...
Хубаво пееш, Джо.
/амер. нац. песен, химн на Запада и Канзас, "Дом в планините"/
О, дайте ми дом, где препуска бизон...
...где препуска бизон...
Бизоните ще оцелеят, да, по една разсипана земя!
Где бой и сплетни рядко ще ви-диш ти,
нито об-лаци в нЕбо цял ден.
И често в нощта, щом звезди в светлина
блестят там далеч в небеса,
как ги гледах в захлас ии питах все аз
ах, дали- такъв друг- има рай.
О, дайте ми дом, где препуска бизон...
Бизоните ще оцелеят, да, по една разсипана земя!
Небето, никога повече няма да видите небето!
Когато дойде цивилизацията на белите...
Прогресът на белия човек е края за вашите прерии, приятели.
А сега сме само в началото, мои млади братя.
...дом, дом, зе-мен рай,... где сърна... с антилопа играй,
где бой и сплетни рядко ще ви-диш ти,
нито об-лаци в нЕбо цял ден.
СУВЕНИРИ
Война! Война!
Не война. Не още. Трябва първо да помисля за това.
Да свикаме Великия съвет.
Ако продължавате така, няма да имате град.
Това, от което се нуждае Маргаритинград е прогрес,
дрехи, цивилизация.
Ама Джо, нали току-що каза... - Млъквай, Ейвърил!
Бизнесът пропада. Няма туристи, няма търговия.
Този град умира.
И за всичко е виновен той!
Не го взимай толкова присърце. Просто се престараваш в работата си.
Така значи. Е, може да си търсите нов шериф.
Мислят само колко пари да спечелят, но не и как ги печелят.
Братята са застреляли повече хора, отколкото ще познаваш в живота си.
Градът стана твърде алчен за мен.
Люк, върни се! Знаеш, че не си прав!
Мисля, че знае. Досега не го бях чувал да говори толкова дълго.
Димни сигнали, Скокльо.
Прерийните кучета свикват Великия съвет на вождовете.
Това е лош знак.
С колко облачета е Лудите Койоти? Един или два?
С две.
Лудите Койоти... с две облачета?! Колко са неграмотни!
Вожде Луд Койот, Прерийно Куче те кани на Велик съвет.
Нека някой отговори, че Лудият Койот, вожд на този вигвам,
ще присъства на Великия съвет. Нека някой приготви моя кон.
Гълъбче, довечера няма да съм вкъщи.
Ще прекарам нощта във вигвама на Прерийно Куче.
Лудия Койот каза.
Ами не препускайте из прериите като диваци.
Гълъбче каза последната дума.
Велик съвет? Болния Орел приема.
Пратете знак на вожд Прерийно куче, че приемам.
Пратете сигнал на вожд Луд Койот, че ще отидем заедно.
И пратете сигнал на вожда на Рабахо,
за да се провери дали и той е поканен на съвета.
Някой да отговори на вожд Болен Орел,
че Змия В Тревата е поканен при Прерийните Кучета.
И на вожд Прерийно Куче, за да му благодарим, че ме покани.
И на Лудия Койот, за да знае, че ще мина да го взема.
Пестете тревата. Пишете старателно.
Кажи на всички, че Прерийно Куче благодари за съобщенията.
Край и изключвам.
Нещо става, Скокльо. Трябва да проверим.
Откъде ти идват тези гениални идеи?
...и така се появи факса.
Минг Ли се връща.
Явно ще трябва да живея с розовите лица все пак.
Искаш да кажеш бледите лица. - Може би за вас е така, може би.
Сочи онзи път. - Тогава да вървим по онзи път.
Това сочи този път. - Тогава да вървим по този път.
А сега?
Не съм виждал такъв знак.
Просто престани да се правиш на индианец и ще те закарам.
Залегни.
Къде?
Хайде... - Да си спестим подробностите.
Аз съм за война с Маргаритинград.
Но ти още не знаеш причините за това.
Стига! Белите замърсяват земята на предците ви. Война и да приключваме.
Да не губим разсъдък. Подписали сме договор с белите.
Да изпушим лулата на мира и тогава да обсъждаме.
Да пушим лулата ли?
Да, и после... - Война!
Война! - Война!
Малцинство съм.
Малцинство е. - Да вървим.
Съжалявам, Две Пера, ъ, Едно Перо.
Няма проблем. - Благодаря.
Нали знаете, че когато се връщате към дома,
пътят ви се струва много кратък? И в този случай се оказа така.
Никога не съм виждал пейзажа да минава край нас така бързо.
Давай, Скокльо! Давай!
Хайде, Скокльо! Хайде, Скокльо! Дишай!
Не мога! Не мога повече!
Скокльо, дишай! Ставай! Ставай!
Няма да мога да го направя! - Трябва да стигнем в Маргаритинград.
Хайде, Скокльо, не ме изоставяй! Имам нужда от теб!
Това е вече нещо! - Добро момче!
Ох, мразя да пресичам реки.
Ей, шерифът се върна.
Люк, слава Богу, че се върна.
Индианците ще ни нападнат? - Да.
Братята са ги настроили? - Да.
И ще ни нападнат по изгрев? - Да.
Благодаря за предупреждението, Люк. - Не знам какво ще правим без теб.
Ами аз? Да не би да е ходил пеша?
Нямаше да успея без Веселия Скокльо.
Няма защо.
СУВЕНИРИ ОТ КЛАНЕТО В МАРГАРИТИНГРАД
Купете сувенири сега от клането в Маргаритинград!
Тези продупчени шапки за долар, сувенири за долар една, две за два!
Не пропускайте, купете сувенирите веднага!
Купете сувенири сега от клането в Маргаритинград!
Точно тук само днес! Побързайте, побързайте, свършват!
Долар за една или две за два долара! Сега е времето!
Само тук в Маргаритинград! Няма по-добра сделка!
Стойте спокойно. Не стреляйте преди да видите бялото на очите им.
Ама те не се движат. Виждаш ли бялото на очите им?
Не... не съвсем.
Един излезна малко напред. И пак не виждам бялото на очите му.
Ейвърил, върни се в строя, докато не ти кажа!
Имам прах в очите си и не виждам накъде вървя.
Виж ми очите. Целите са червени.
Не ща да ти гледам очите, Ейвърил. Ще тръгнеш, когато дам заповед.
Все пак кой е шефът? - Ти си, Джо.
Кой? - Джо!
Мъже, запалете стрелите.
И помнете, не стреляйте, докато не се приближим достатъчно.
Но Джо, ще предизвикаме пожар. - Това е целта, идиот такъв!
Атака!
Право в целта! Да ги хванем!
Пожар! Пожар! - Дайте вода!
Ведра, ведра! - Не може, струват долар!
Какво ти става бе, има пожар! - Бизнесът си е бизнес.
Какво ти става, Ейвърил? - Не мога да си намеря стрелата.
Забрави стрелата, Ейвърил!
Пожарникари! - Насам!
Чакай! Не! Тези шапки струват долар! Чакай! Тези шапки струват по долар!
Тези шапки са пробити! - Имат дупки!
Ами точно това исках да ви обясня, а сега мен ще обвинявате?
Не връщам пари!
Става все по-трудно да видиш бялото на очите им.
Когато престанете да играете на каубойци и индианци,
ще разберете кой е шефът тук.
Атаката ви е добра теоретично, но на практика щяха да ни пометат.
Вие, братя Долтън, причинявате всичките проблеми,
защото искате да очистите Люк Късметлията.
Да, той вечно ни праща в затвора. - Млъквай, Ейвърил!
Прерийните Кучета са подписали договор и държат на думата си.
Ще влезем в Маргаритинград с мир.
Виждам го! Виждам го! Виждам бялото на очите му!
Без Перо, върни се обратно.
Наистина видях бялото на очите му.
Вожде Прерийно Куче, приятелю, радвам се да те видя пак.
Да, Люк Късметлията и аз се радвам да те видя.
Може ли да поговоря за момент с теб насаме?
Разбира се.
На сво-я врат, тя но-си връзка жълта,
тя носи я през зима- и про-лет щом изгрей, ХЕЙ, ХЕЙ!
И щом... я пи-таш: ("Таз- украса що е?")...
Те винаги закъсняват, нали? - Да.
На-далеч... [на-далеч],... на-далеч... [на-далеч],...
"Но-ся туй за свойто либе, (що е тъй- на-далеч!")
Рота, спри!
На-далеч... [на-далеч],... на-далеч... [на-далеч],...
"Но-ся туй за свойто либе, що е тъй- на-далеч!"
И с а-лена... препа-ска на коляно,
тя носи я през зима- и про-лет щом изгрей, ХЕЙ, ХЕЙ!
И щом... я пи-таш: ("Таз- украса що е?")...
Това е доста неприятна ситуация. Мисля, че малко прибързахме.
Да, знам. Долтънови измамиха и заселниците.
Наистина ли?
Ако искаш, мисля че ще е най-добре и за двете страни да забравим случая.
Става.
Баща- й зад- врата-та крие пушка,
той крие я през зима- и про-лет щом изгрей, ХЕЙ, ХЕЙ!
Мисля, че няма нужда от нов мирен договор.
Всичко е уредено. - Моят брат говори добре.
Вождът Прерийно Куче също не говори лошо.
На-далеч... [на-далеч],... на-далеч... [на-далеч],...
"Но-ся туй за свойто либе, що е тъй-... на--да--леч!"
Това е един мой... приятел.
Реших, че ще имаме нужда от помощ. Това е Майкъл... лейтенант Рийд.
А сега да пушим лулата на мира. - Ларингит.
Опа. Закъснявам за следващата битка. Кавалерията не бива да закъснява.
Хайде, момчета, тръгваме!
Извинявайте, трябва да си тръгвам.
Обещах на Гълъбче да се върна веднага след боя.
Мир, братя, наистина трябва да тръгвам.
Браточки, тръгвам. - Проблем със стомаха.
Не ме гледай. Отказах пушенето.
Падна ли, Джо? - Не! Винаги така слизам от коня!
Върнете се! Забравихте нещо!
Връщате се в затвора. - Не и без бой!
Е, добре, момчета.
Сега поне ще имаме една прилична престрелка.
Добре, де, що се бавите?
Е, не мога да ви чакам цял ден да почнете.
Ако искаш мен, трябва първо да застреляш Ейвърил!
Така ли? А ако искаш Люк, трябва първо да застреляш мен.
Леле, какви ги дрънкам?
Браво! Браво, Люк!
Добра работа свърши, Люк! - Да ги линчуваме!
Това го чакахме много отдавна. - Паднахте ни, момчета.
Сега наистина ще разберете какво е да съжаляваш!
Ще ги заковем в полунощ.
Имам по-добра идея.
Обича ме, не ме обича. Обича ме, не ме обича.
Обича ме...
...не ме обича. - Стига, Ейвърил!
Не е ли хубаво да си у дома, Джо? - Как пък не.
Чудя се какво ли ще има за вечеря? Дано е пиле.
За Люк Късметлията!
За Люк, който ни научи, че животът е повече от материалните неща.
Да живее нашият шериф!
Люк, ние те приветстваме!
Реч! Реч!
Ела насам, Люк! Ела, ела, искаме реч!
Ами... не съм направих нищо особено. Просто си вършех работата.
Злато! Злато! - Злато?
Открили са злато, много злато! - Да вървим!
Шапки с дупки! Шапки с дупки! Идеални за намиране на злато!
Шапки с дупки! Идеални за намиране на злато!
10 долара парчето, 2 за 20. 10 долара парчето.
Идеални за намиране на злато!
Кажете това Изтока ли е или Запада? Няма значение. Не ми казвай!
И ти ли тръгваш? - Не. Тук ми харесва. А ти?
Маргаритинград все още се нуждае от шериф.
Хайде, приятел. Ще изпуснем залеза.
Досега никога не съм се установявал на едно място.
Знам.
Хайде, каубой.
Посвещава се на Рос и Кевин
"Любовта е вечна" (1 Коринтяни; 13:8)
Превод: Wysiwyg
Корекции и песни: Nikter
Тайминг: Extralarge70