АЛЕН ДЕЛОН И ЛИНО ВЕНТУРА във
ТЪРСАЧИ НА ПРИКЛЮЧЕНИЯ
Режисьор РОБЕР ЕНРИКО
Участват още: ДЖОАННА ШИМКЪС
СЕРЖ РЕДЖИАНИ
Сценарий: Хосе Джовани, Робер Енрико, Пиер Пелегри
По романа на Хосе Джовани
Оператор Жан Бофети
Музика Франсоа дю Рубе
Господине!
Ще купя това. Колко ви дължа?
За какво? - За винта и радиатора.
Тук нищо не се продава - Старите коли винаги се продават.
Може, но не се занимавам с това. Извинете, бързам.
За какво държите всичко това тук? Не сте ли продавач?
Не съм! Вече ви казах, бързам! - Трябват ми само две-три неща.
Роланд, чуваш ли ме? - Чувам, Маню.
Там ли ще си? - Идвам, можеш да излиташ.
Това радио ли е? - Да.
Може ли да ви изчакам тук? - Разбира се, ако искате.
Мога да дойда с вас. Имам свободно време.
Още веднъж ви повтарям, нищо не продавам.
Наистина ли няма какво да правите? Качвайте се, ще ми помогнете.
Дръжте добре.
Ало, ти ли си? - Слушам те, Ролан.
Маню, при мен всичко е готово. - Отлично. Идвам.
Сигурно ме мислите за любопитна, но за какво е всичко това?
Всичко това ли? - Може ли да отгатна?
Би било грандиозно. Ето го!
Той полудя ли?
Роланд! - Слушам те.
Нова секретарка ли си имаш? - Защо мислиш така?
Нали съм ясновидец.
Как се казва? Франсоаз? Ивон? Берта? Жоана?
Летисия.
Рускиня ли сте? Харесвам рускините. Те са едни такива романтични.
Летисия, следващия полет ще посветя на вас, да видите какво мога.
Престани с твоите номера.
Чуваш ли ме? Изглежда, нищо няма да се получи.
Браво! 25 милиона франка вече са ни в джоба!
Ще имам истински изпитателен стенд,
ще стигна 25 хиляди оборота!
Тя ще лети като стрела.
С 400 километра.
Здравейте. Казвам се Маню. - Благодаря за великолепното зрелище.
Това е нищо.
Виждам, че искате да се повозите? Не възразявам.
Не! Да не те лишавам от секретарката.
Тя е моя клиентка. И е на 20.
Качвайте се тогава, щом искате. - Много искам.
Страх ме е да не ми прилошее. - Сложете си коланите.
Приятен полет!
Не бих се учудил, ако това е този, втория.
Този тип направо ме убива, в буквалния смисъл на думата.
Бих казал, че той ще ме умори със своето лукавство.
Хареса ли ти? - Много.
За пръв път ли летя? - Да.
Това беше кръщаването ти.
Днес не си във форма. - Ти ми завиждаш.
На небето ли я намери? - Тези завистници.
Здравей. Готов съм. Всичко върви по план.
Значи утре.
Да, ако времето е хубаво. Имате ли камера?
Да. Ето.
Занесете филма в студио Д, ние се разбрахме с тях.
Те ще ви платят. Попитайте за Г-н Киобаси.
Утре заминавам за Лондон.
Довиждане.
Искате ли кафе. - Не, бързам.
Трябва да купя някои неща при приятеля ви.
Днес ли? - Да.
Добре, ще ви закарам.
Алфа - Лима чуваш ли ме? - Той спи.
Имате красива приятелка. - И аз мисля така.
Друг път ще летите по нов маршрут.
А утре с вас ще летят двама нови и парашутист - стареца Бертран.
Добре, Г-н директор.
Ивет, къде е кафето ми? - О, извинявайте.
Здравей, Леон. - Здравей.
Гладен ли си? - Не. Чака ме Ролан.
Значи Ролан. Скоро ли ще се върнеш?
Не знам. Имам много работа.
Тази кола се кара бавно. - Помислих си, че и тя лети.
Стига толкова летене за днес. Държите ли се?
Какво е това? - Ракета.
Какво? - Ракета!
Как е? - Шест хиляди и петстотин.
Какво? - Това са оборотите.
За един час ли? - За минута.
Обороти... - В минута ли?
Шест хиляди и петстотин в минута.
А за какво са ви? - За да върви по-бързо.
Запалването на системата е траверс, с 98 % нетрометан.
Може да стигне осем хиляди оборота. Говори ли ви за нещо?
Проблемът е в скоростите. Разработих система за карданово...
Мълчи, може да ти откраднат идеята. - Разбира се. Късмет.
Благодаря, за баше здраве.
Маню, каква камера ти дадоха? - Не знам, има 3 различни обектива.
Тук ми харесва.
Може ли да наема тук помещение?
За какво? - Не питай.
Сега ще ви покажа. Ще ми отнеме няколко минути.
Ето това.
Червената врата. И това също.
И тази броня. Хайде.
Внимателно! Много е опасно.
Добре ли плащат за това? - Не много добре.
Ще ви дам под наем помещение.
Ще идвам всеки ден в 9. - Къде?
Рано ли е? - Не.
Всичко наред ли е?
Сложих диафрагмата на 8, ще я смениш, ако не ти стигне.
Не се притеснявай. - Надявам се днес да ни провърви.
Това Ролан ли беше? - Не трябваше да ставаш.
Кой щеше да ти направи кафе тогава? - Много си мила.
Готово. Да започваме. При теб как е? - Всичко е наред.
Виж, ето го. - И ще мине под Триумфалната арка?
Смело момче.
Но там има знаме. - Какво знаме?
Ето го, вижте. - Ролан, там има знаме!
Той вече е близо.
Там има знаме. - Какво знаме?
Там закачиха голямо знаме. - Къде? Под арката ли?
Маню, чуваш ли ме? Под арката виси знаме.
Ето го! - Къде? Не го виждам.
Това е за колата ти.
Баща ми бе счетоводител,
и цял живот ходи с една картонена папка.
А аз се родих с крила. На кого ли съм се метнал?
Тръгвам си. Довиждане. - Довиждане.
Такъв полет над центъра бил забранен.
Какво е станало? - Взеха ми книжката.
За дълго ли? - Завинаги.
До края на живота ми. Авиацията вече не е за мен.
Ще си помислят че съм се отказал.
Слушам Ви - Може ли Г-н Киобаси?
За кого да предам? - Маню Барли.
Един момент. Г - н Маню Барли, ще отговорите ли?
Няма ме. Зает съм. - Моля ви, една минутка.
Да, слушам ви.
Здравейте, аз трябваше да летя под Триумфалната арка
и да заснема този полет на лента. - И какво? Прелетяхте ли?
Там имаше знаме и не можах. Взеха ми книжката.
Исках да разбера дали ще има компенсация за това.
Какво? Много съжалявам, но мисля, че някой се е пошегувал с вас.
Тук е. Пристигнахме. - Страхотно.
Колко е красиво тук. - И въздуха е страхотен. Да тръгваме.
Къде ще пътувате? В Девил или в Етрета?
В Етрета! Скалите там са чудесни. - Но там няма писта.
Как сте Маню?
Момент! Почакйте! Момент! - Не ме докосвайте. Имам...
Добре.
Нахалници - Хайде станете.
Ролан!Моля Ви! Този е за мен.
Не сте ни разбрали. Ние помислихме, че се шегувате.
Много мило. Обичаме остроумните хора.
Чуйте ме. Имам страхотно предложение.
Кълна ви се. - Вярваме ви. Нали се кълнете.
500 милиона до бреговете на Конго. На дъното на океана.
Съкровище на дъното на океана? - Истина е. В Конго.
Нали казах, в Конго. Истина е.
Кълна се.
Нали съм застраховател. Компания '' Лави.''
Маню, стига му толкова. Успокой се.
Глупак! И с кого ще споделиш тези милиони?
Стига!
Един и същи цвят може да се появи 7 пъти.
Бъди търпелив. Изчакай докато се появи за пети път.
И след това залагаш на противоположния цвят.
5 плюс 7 прави 12.
Разбираш ли, трябва един и същи цвят да се падне 12 пъти.
И това ли се случва?
Случва се. Макар и много рядко.
Добре, ще опитам.
Черен, един път.
От друга страна, ако имаме една по- голяма сума,
ще имаме по големи шансове. - Какво искаш га кажеш?
Черен- два пъти. Ти няма ли да играеш?
Можем да направиме една добра двойка.
Но първо трябва да оправя тази машина.
Черен, три пъти.
Хей! Летисия! Интересно ми е как ще пътувам аз!
Не се вълнувай, тук всичко е в движение!
Може и да се движат, но..
А ти какво искаш да кажеш с това?
Само един свободен човек може да ме разбере.
Хей! Роланд! Черният – седем пъти!
Хей, Роланд!
Бих се качил на тази кола само ако ми платят!
Ще плачем за тебе. Много те обичаме.
Как виждаш, за теб има работа тук.
Запазихме ти едно място!
И мисля, че никой няма желание да го заеме!
Вашите коли са от миналия век!
Е, хайде, давай!
Какво има? Ти ни изплаши!
Няма нищо. Работи добре. Само малко тук там да се пипне, и готово.
21 на червено. Нечетен.
Едва ли положението ще се промени. Да продължим ли с черния?
Когато играеш по някаква система, трябва да продължиш докрай.
А иначе, няма смисъл. 320- на черния.
Ще Ви чакам на бара.
Бихте ли потанцували с мен? - Да, разбира се.
Черно.
Черно. Господа, направете вашите залози!
Червено – 14 пъти. - Господа, направете вашите залози!
Давай. Разбрах всичко.
Залозите са направени! Повече залози не се приемат.
Господа, много съжаляваме.
6 на черно. Четно. - Невероятно!
Ако бяхте летец, щяхте ли да минете под Триумфалната арка?
Нима това е възможно? И за какво е този риск?
А ако бяхте автомонтьор,
щяхте ли да направите революция
в абтомобилната промишленост?
Не. За какво е всичко това? - Извинете ме.
А сега какво ще правя?
Нищо, не се тревожи. Важното е да се държиш.
А как ще живея без работа?
Ако изпитанията минат успешно, ще получа патент.
Тогава няма да мислим за пари.
Това са само мечти.
Не са само мечти. Всичко това е възможно.
Много скоро големите фирми ще се заинтересуват от проектите ми.
Какво мислиш за този самолет? - Кой самолет?
За който говори Винтен.
Този дето падна до бреговете на Конго.
Дали това е истина?
Може би трябва да го проверим? - Не знам.
Там има 300 милиона.
Той каза повече. - Повече ли?
Той каза 500. - Това ми харесва още повече.
Той просто ни мисли за глупаци.
Натоварете всичко това. - Добре.
Внимавайте, много е чупливо. - Ясно.
Здравейте. Искам да си взема нещата.
Нещата ли? Заминаваш ли някъде? Чакай, Летисия, а ние?
Снощи на купон ли бяхте?
Не те поканихме. Извинявай. Просто забравихме.
Ето какви сте приятели. Но и аз вчера бях на едно място.
Дойдох да ви поканя на първата си изложба.
Надявам се, че няма да забравите. Извинявайте, трябва да съм там.
Внимавайте да не ги изпуснете.
Вземете това и това.
Летисия, сигурно е скъпо. Кой плати?
Разбира се че аз.
Да не си продала бижутата си?
Не, счупих си касичката. И на теб мога да платя, Ролан.
На мен ли? - Да, наем за помещението.
Това не е спешно, може и друг път. Бих искала да платя днес.
Няма нужда.
Както кажеш.
Скоро може да съм много богата.
Ние вече сме богати. Това е нашето състояние. Нали Ролан?
Каква невероятна скулптура. Гениално!
Това е изкуството на бъдещето. Векът на атома, какво искате вие?
Според мен това изкуство е за след атомния век!
Да- да, след атомния взрив –точно така! Каква фантазия!
Не мога да повярвам, че това го е направила жена.
Имате ли покани? - Да.
Паркирайте колата там.
Защо спряхте? Тръгвайте. - Сега.
На мен ми прилича на автомобилна катастрофа.
Това ми напомня корабокрушение.
Прилича на кораб с платна.
Радвам се да ви видя, Г-н Винтен.
Надявам се, вече забравихте.
Бихте ли ни помогнали?
Не знам дали ще мога...
Не се притеснявайте. Спомняте ли си за самолета?
Имаше гориво само за 500 км.
Но той никаде не се приземи.
Последният сигнал дойде от тук.
На самолета имаше пилот и пасажер - голям белгийски колонист, който
напускаше Конго с цялото си състояние.
Сигурно и двамата са загинали.
Кой ще наследи това богатство?
Ние. Тези които го намерят. Сумата е доста голяма.
Не съм сигурен, че това е било цялото му състояние.
Ролан!
Виж, колко е смешно. Когато го осъдиха на смърт,
той помоли палача да не докосва шията му. Защото имал гъдел.
Къде е колата?
Каква кола?
За отпуска ли се стягаш?
Тук има 500 милиона франка.
На каква дълбочина? Сигурно към 500 метра.
Не, ако влезем от тук, няма да са повече от 100 метра.
Проверено е. - Така ли?
Къде? - Тук е. При Кипо Джи.
182... 183...
185... 186...
187... 188... 189...
190... 191 ... 192...
193... 194... 195...
Стига толкова.
Летисия? Къде изчезна?
Как мина изложбата ти? Наред ли е всичко?
Защо ви нямаше?
Бяхме, но ти не ни забеляза.
Сърдиш ли ни се? - Какво и става?
Летисия, какво има? - Не плачи.
Моята работа не струва.
Престани. Бездарна глупачка съм.
Кой ти каза тези глупости? - Ето, чети.
Това са глупости. Всичко могат да напишат.
Не им обръщай внимание. Успокой се и ни разкажи всичко.
Не, не не трябва да плачеш.
'' Безпомощно и безумно с опит за оригиналност.''
Защо четеш тези глупости? Даже ги приемаш насериозно.
'' Естетика за чиния за салата.''
Всичко това е от завист. Ето какво мисля аз.
Мисля, че трябва да заминеш.
Тя може да дойде с нас. - Къде?
Познай.
50 градуса на сянка устройват ли те?
Къде тръгна? Кой ще ми плати?
Вземи това.
Добре.
Може ли цигара?
Ролан, имаш ли цигари? Дай му.
Французин ли сте?
Вземете. - Това ли е всичко?
Търсачи на бисери ли сте? - Да.
Маню, дръж това.
Търся си работа. Трябва ли ви помощник?
Не. - Ще работя само за храна.
Нали ви казах, не.
Хей, почакайте.
Вие долу, как сте?
На главата не трябва.
Сложи на дясното рамо.
Не, така е по-добре.
Минете натам.
Седнете.
Какво искате?
Може би стига?
Сигурен ли си, че потъна точно тук?
Дявол го знае.
Господа, здравейте още веднъж.
Стойте спокойно.
Маню! - Не правете глупости.
А вие не се притеснявайте.
Какво искаш? - Трябва да говоря с вас.
За какво?
Свързано е със самолетната катастрофа.
Пуснете ме!
Искам да замина!Убийци!
Благодаря ви. - Няма за какво.
Заповядайте в Брюксел. Дължник съм ви.
Благодаря.
Позволете ни да заминем. Какво правите?
Оставете детето!
Сега получи половината, като стигнеш, ще получиш останалото.
Помни, че горивото е малко.
Самолета падна близо до брега. До пристанището.
Пасажера беше много дебел
и остана в самолета.
И сега си е там. Това е цялата история.
А после? - После нищо. Какво ще кажете?
С какво ще докажете, че сте пилота на този самолет?
С нищо.
Но мога да разкажа къде потъна. И да покажа мястото.
Къде е то? - Осем мили на юго-изток.
По-точно?
Като излязох на брега, оставих на скалата знак.
Какъв знак?
Като стигнем, ще ви го покажа.
Летисия, всеки от нас ще получи по 125 милиона.
Какво ще правиш с тези пари?
Ще си купя къща на брега на океана.
От страната на Ла Рошел. Мечтая за това от малка.
Искаш ли кафе?
Няма да е просто къща, а крепост до морето.
Ще създам там уют и всичко ще е наред.
А наблизо ще шумят вълните.
Знаеш ли, Маню, морето е първата ми любов.
То винаги е прекрасно. И през зимата. - Да, като небето.
Някой ден ще отидем да посрещнем изгрева до бреговете на Бретан.
Отгоре ще ми е работилницата.
Ще работя и ще слушам вълните.
И никога няма да ги излагам.
И ще си сама в тази къща.
Мислиш ли, че може да живееш сама?
Вече обичам къщата ти. Ще я споделиш ли с мен?
А може би...
Ще ми идвате на гости. Винаги ще се радвам да ви видя.
Маню, по-бързо!
Леко, да не се откачи.
Колко е голяма.
Мисля, че не е лошо да си сам.
Особено когато остарееш.
Според мен ще е тъжно.
По-добре да не мислим.
Стоп.
Ето тук.
Свалете го.
Къде са другите? Какво стана?
Къде е пилота? - Тук е. Какво стана?
Да го разделим на три части. - На четири.
Мислех, че Летисия... - Напразно си мислил.
Среден... среден...
Голям... голям... ... и пак голям.
Ще стигне за нова ракета.
Тук ще са минимум 150 милиона.
Нима ще им дадем да си тръгнат? Не бих си го простил.
А сега може да ги съберем.
Да ти сипя ли? - Да. Малко.
Сигурно ще кажеш, че не е моя работа. И да не се меся.
Но есна мисъл ме тревожи. - Говори.
Но все пак, това момиче Летисия...
За нея ние сме само приятели.
Това учудва ли те? - Да. Или не?
Не.
Имаш ли някакви планове? - А ти нямаш ли?
Имам.
Искам да купя самолет.
Самолет? За какво ти е?
Има нещо, което ти не знаеш.
Аз също съм летец. Но нямам лиценз.
Но в моя клуб може де се лети без него, като любител.
Къде е този клуб?
В Престаи Сен и Марн. Защо? знаеш ли този клуб?
Питаш ме. Аз съм летял с него до Далечния изток.
Мишо? - Мишо.
В града не се вижда залеза, от прекалено високите сгради.
Светят и лампи. А някъде те дебне смъртта.
Ако знаех къде.
Защо ти е? Тя е неизбежна.
Стига, не тъгувай.
Богата си. Ще си купиш работилница.
Не. Ще живея с теб.
С мен?
А Маню?
Летисия, смени ме.
Спрете! Полицейски контрол!
Спрете! Поицейски контрол!
Опасно ли е?
Не. Морска полиция, само ще ни проверят документите.
Колко души сте? - Трима.
Дай документите. - Какво искат?
Страхувам се, че надушиха нещо.
Защо стреля? Да не си луд? - Това не е полиция. Не разбрахте ли?
Маню!
Махай се.
Ако не стрелях, щяхме да загинем всички.
Трябваше да го убием.
Има ли някой?
Здравейте, Госпожо. - Здравейте.
Това ли е село Томпал? - Да, Господине.
Фамилията ви Томас ли е?
Да. Сигурно търсите сина ми. Но той не живее с нас.
А къде е мъжът ви? - Горе е.
Здравейте, Господине.
Изпраща ни кмета на града, Лорак.
Искаме да ви питаме нещо. Познавате ли семейство Вейс?
Вейс ли? - През войната дойдоха тук.
Да, помня. Вайс.
Какво стана с тях? Един ден отидоха до града.
Немците ги отведоха. И не се върнаха.
Бяха евреи.
Но дъщеря им Летисия не беше с тях.
Тя остана. Тогава бе на четири.
Сигурно има роднини.
Дали е останал някой? Донеси снимката.
Летисия... Сега сигурно вече е голяма.
Ще им я дадеш ли?
Не, само ще я покажа. Роднините много я търсиха.
Но тя не се върна.
Живеят в Шаранта.
Тъгуваха, когато тя замина.
Това тя ли е?
Да. Много я обичахме.
Ние сме приятели на семейство Вайс. Може ли да направим нещо за вас?
Нищо не ни трябва. Помислете все пак.
Нищо не ни трябва. Уверявам ви.
Кажете ми, какво е това чудовище? - Това е камилата на Бонапарт!
На който е осъществил египетската си кампания към пирамидите!
Взехме го под наем по време на изложението
А после ще го върнем в музея. - Благодаря.
Здравейте.
Госпожо, фамилията ви Дюпре ли е? - Да, какво има?
Летисия Вайс племеница ли ви е?
От полицията ли сте?
Не. Просто искаме да поговорим с вас.
Жалко. Мъжът ми току що излезе, а аз не бих искала...
Може ли да минете по-късно? - Добре, ще дойдем по-късно.
За какво мислиш? - За какво бе всичко това?
Какво по-точно?
Каква ужасна грешка. - Че дойдохме тук ли?
Не. Да търсим проклетия самолет.
Кой реши да я водим там?
Маню, всички решихме.
Помниш ли как стана? - Да, помня.
Колко е входа? - Два франка.
За един ли? - Не, за двама.
Може ли да оставим това тук? - Да. Тук няма крадци.
Къде да го оставя? - Ето тук.
Чий е този портрет? - Елате, ще ви покажа всичко.
Този музей е основан от барон Гурго.
След като се върнал от Африка.
Това са горилите, най-големите маймуни.
Боят се от хората и ако ги нападнат, се отбраняват яростно.
Това са змии. А това са ягуари.
Това са летящи катерици.
Тези стрели са направени от рогата на планински козел.
От другата страна са антилопите от Калахари.
Калахари това е...
Това е пустиня, там има много диви зверове.
Ако ви нападнат, няма да успеете да избягате.
А това са изделия на зулусите и пръчката на зулуския вожд.
Знаеш доста неща.
Знам всичко за музея, нали работя тук.
А колко е седем по девет?
За какво ми е това? - Наистина, излишно е.
А това що за зверове са?
Това са комари и мухата Це Це. Много е опасна.
Ако ви ухапе, се разболявате от сънна болест.
Ще спите, без да се събудите. Като спящата красавица.
А това какво е? Камилата на Наполеон ли?
Да, така е. Това е Драмадер.
Много е оскубан този Драмадер. - Посетителите са виновни.
Всеки искаше да вземе малко козина за спомен.
Има още една зала. С лъвове и крокодили.
Нямаме време. - Следващия път.
Не забравяй за гида.
Нали знаеш всичко. Какво е това?
Откъде го имате? - Спокойно. От Конго е.
Бяхте в Конго? - Да. Харесва ли ти?
Разбира се. - Вземи го за спомен.
Довиждане.
Това са те.
Моля, заповядайте.
Добър вечер. - Мъжът ми ви чака.
Чудесно.
Заповядайте в кухнята. Той обядва.
Насам ли? - Да.
Съпругът ми - Г-н Дюпре. - Здравейте. Дарбан.
Барлей.
Вие ли сте чичото на Летисия Вайс?
Да, тя е племеницата ми, но да ви обясня.
Тя замина и ни забрави. Ако има неприятности... какво общо имаме ние?
Нахалницата сигурно има дългове?
Би могла да ни помага в магазина, но не поиска.
А сега има наглостта да ви праща вас, да се разплащаме вместо нея.
Нищо не иска от вас.
Починала е.
Няма роднини освен вас.
От какво умря? - Нещастен случай в морето.
До бреговете на Африка.
Не си я представям мъртва. - Ще го преживеете.
Извинете ни.
Много любезно, че дойдохте тук,
за да ни съобщите.
Извинете, Господине. - Защо си тук?
Тук живея.
Това момче син ли ви е? - Да, защо?
Значи е неин братовчед.
Брат ли е на Летисия? - Да, братовчед е.
Всяка пачка е 10 милиона франка. Всичко това е за момчето.
Ще го оформим при нотариус.
Ще получавате само проценти.
Всичко ще е на негово име. Съгласни ли сте?
Това са много пари. Откъде са?
Всичко е законно. Бяха на Летисия.
Не се притеснявайте.
Толкова ли забогатя?
Само трябва да подтвърдите родството.
Защо се страхувате. За да нямаме проблеми.
Никой не ни караше да идваме тук. Не искаме благодарности от вас.
Но ще трябва да отидете при нотариус. За да го оформим. Ясно ли е?
Господин Ролан. - Да?
Като богаташ, още повече ми харесва да събирам раковини
и да ги нося във фабриката. - Събирай си, никой не ти пречи.
Щом толкова ти харесва.
Много ми харесва. Красиви са. И са различни.
Истина ли е че намерихте съкровище в морето?
Истина е. Защо? - Нищо.
А Летисия защо не се е върнала?
Ролан! И аз намерих съкровище. Не ми ли вярвате?
Мислиш че ще ти повярвам ли? - Заклевам се. Елате.
Виждате ли онзи форт?
Бях там с двама възрастни.
Ако отидем там, ще ви покажа съкровището.
По-бързо.
Хубаво е, нали?
Това няма да е просто дом, а крепост до морето.
Аз ще създам там уют и всичко ще е наред.
Отгоре ще направя работилница и ще слушам вълните.
Знаеш, Маню, морето е моята първа любов!
Горе ръцете! Предайте се!
Дай го тук. Това не са играчки.
Това е моето съкровище.
Изпробва ли ги вече? - Не, страхувах се.
Може да му хареса. - Затова хабя патроните.
Този е повреден. - Сигурно.
Елате. Имам още много.
Къде си? - Елате!
Почти пристигнахме. Елате след мен.
Само ние тримата знаем за това.
А там са куршумите.
Има за цяла рота.
Мисля, че е старо и не действа. - Мислиш ли?
Дръпнете се!
По-бързо, ще закъснеем за парахода.
Ролан, отивам в Париж.
За дълго ли? - Възможно е. Не знам.
Сега ли тръгваш? - Да.
Добре.
Трябва по-бързо да оформим всичко.
Не трябваше да го казваш.
Довиждане.
Маню Борели, казвате? Вашият бивш инструктор?
Същият. Никак не се е променил. Ас. страхотен е както преди.
Е, какво ще кажеш, не съм ръждясъл още нали?
В най- добрия случай, не съм го забелязъл.
Както и да е, благодаря, приятно ми беше да летя с вас.
Няма за какво. Спомних си младостта. - Е, това е добре.
Браво, старче! Не си изгубил форма!
Благодаря! Шампанско на всички! А на вас, хареса ли Ви, шефе?
Ти си луд!
Вие не разбирате! Важни са уменията, а не някаква книжка за летец!
Ти можеш да подадеш документи в комисията.
Не, не, не ми трябват документите им. Имам си всичко от което се нуждая.
И освен това, не обичам да плача. Знаете, моите сълзи са златни!
Както се вижда при теб всичко е наред.
Да, получих наследство. Почерпете се.
Жан. - Благодаря.
Пейте, момчета. Пиер. - Благодаря.
А сега да пием за Триумфалната арка!
Кажете, а какво става с Ивет? Разкажете ми всичко за нея!
Карта.
Не, не може да бъде!
Ва банк, 1000 франка. - Всичките ли?
Ако искате. - Ва банк, две игри.
Това бутало оказва натиск при вдигане.
В този момент избухва. Последва взрив.
Буталото отива надолу.
Механизмът се задейства. Ясно ли е?
Не много. Колко вдига тази кола?
Над двеста.
Като порасна, ще си купя такава.
Но бих искал да е червена. Като тази.
Какъв ще станеш като пораснеш?
Екскурзовод или пазач в музей.
Ивет.
Маню! Как разбра че съм тук?
Знам всичко освен едно...
Ела в колата.
Твоя ли е? Много е хубава.
Това той ли е?
Маню ли е? Отговаряй.
Не, грешите.
Сигурен ли си?
Живея горе, под тавана.
Това той ли е? - Не, уверявам ви.
Да тръгваме.
Маню!
Маню...
Роланд!
Ще ме закарате ли до форта? - Разбира се. Отвържете, моля.
Готово е.
Сигурен ли сте че той е тук? - Да. Ето лодката му.
Той ще ме върне обратно.
Довиждане.
Ролан!
По-тихо. Това е частна собственост.
Маню! Качвай се горе! - Идвам.
Маню.
Наистина ли го купи?
Купих го. Изненадан ли си?
Ела. Ще ти разкажа какво намислих.
Никога няма да се сетиш.
Хотел и ресторант в морето. Добра идея, нали?
Всички ресторанти с изглед на море имат жалък вид.
А тук ще може да се лови риба направо от прозорците.
Ще трябва да заинтересувам по-влиятелни хора.
За да ми помогнат да го направя.
А тук ще е хеликоптерната площадка. Какво ще кажеш?
Тя ще е твоя. Това е твоя работа.
Ще направим голям прозрачен стенд.
От нов шведски материал. Казват, че е по-твърд и от стомана.
А в центъра един голям стожер, който ще държи всичко.
Всичко съм обмислил. Има много работа.
Педставяш ли си, ако всичко това стане. Ще бъде чудесно.
Седиш в ресторанта, шуми море, плискат вълни. Нали е добре?
Знаеше, че тя мечтаеше да го купи.
Коя тя? - Летисия.
Тя ми каза. Като бяхте в кабината не ти ли каза?
Кога?
Не си ли спомняш? Онзи ден.
Не. Не ми каза за това.
Хей, вие! Горе ръцете! Слизайте долу!
Нямате никакви шансове.
Спри! Горе ръцете. Върви напред.
Слизай.
Маню! Маню!
Ролан.
Ако не слезете, ще се качим горе.
Единия ни трябва жив.
Защитавайте се! Иначе всички ще умрете!
От мене милост не очаквайте!
Маню! Маню! Всичко е наред! Разправих се с тях.
Маню, знаеш ли какво ми каза тогава Летисия?
Тя би искала да живее тук с теб.
Стар лъжец...