ЖАН-ПОЛ БЕЛМОНДО
С А М О Т Н И К Ъ Т
Сценаристи: ЖАК ДЬОРЕ ЖАН ЕРМАН
Музика ЕНИО МОРИКОНЕ
Участват още: АНРИ СИЛВА
КАРЛОС СОТО МАЙОР
ПИЕР ВЕРНИЕ МОРИС БАРИЕ
КЛОД БРОСЕ ЧЕКИ КАРИО
ЖАК МОРИ РОЖЕ ДЮМА
ГАБРИЕЛ КАТАН МИШЕЛ РОБЕН
Оператор КСАВЕР ШВАРЦЕНБЕРГЕР
Париж изпраща комисар Жордан в Марсилия
Режисьор ЖАК ДЬОРЕ
Щом пращат полицай като него да ни диша във врата,
е повече от ясно,
че със спокойствието ни е свършено.
Какво мисли за това моят адвокат?
Това, че от Париж са се спрели него,
означава, че са сменили подхода.
Не ни остава друго, освен да се адаптираме.
Защо? Можем да се противопоставим!
Не е трудно.
Много неща на този свят изглеждат по-лесни...
... отколкото са.
Искам известно време този комисар да получава пари от нас.
Доминик, идете с адвокат Капа в Марсилия.
Дръжте Жордан денонощно под око.
После ще видим. - Добре.
МАРСИЛИЯ
Полиция! Ръцете на тила!
Казах ръцете на тила!
Не чу ли? Ръцете на тила!
Май сте нов в града.
Само минавам оттук.
Изпразни си джобовете! - Ченгето не си поплюва.
Не е ли онзи от телевизионния сериал?
Ръцете на тила! Обърни се към стената!
Не спирай, девствен съм. - Ако не млъкнеш,
току-виж си свършил като мъченик.
На криеница ли ще си играем? Изпразни джобовете!
По-живо!
Тонио, защо ме караш да те гоня? Разрив ли искаш да получа?
Не. - Търсих те цяла седмица.
Не сме ли приятели? - Приятели сме.
Така те искам.
Кога? - Не разбирам.
Попитах те кога.
След три-четири дни, не повече.
Три или четири?
Три.
На коя лодка е натоварена дрогата? Попитах на коя лодка е!
На ''Мистерията Никола''.
Това беше!
Избягахме им.
Централа, говори Делта. - Дюма слуша.
''Мистерията Никола'' ще напусне териториални води. Какво да правим?
Догонете го! - Правим каквото можем.
Нещата не отиват на добре.
Напуснаха териториалните води. Прекратяваме преследването.
По дяволите!
Те са по-бързи от нашите патрули!
Засякохме ги прекалено късно - на 3 мили от границата.
Летище ''Маринян''? Търся Луи.
Обажда се Жордан. Стягай се, отиваме на разходка в морето.
Какво става? - Изпускаме една пратка.
Напускат териториалните води.
Отива си.
Изгаси мотора.
Ако не се правите на майстори, всичко ще бъде наред.
Стоката.
Слизай в каютата.
Безобразие! 200 килограма дрога! И ми го казвате най-спокойно!
Не зачитате никакви правила, Жордан.
Движите се на ръба - полицията не си служи с такива методи!
Погледнете се!
Мислите ли, че имате вид на полицейски инспектор?
Как можахте!
Исках да хвана тази дрога в ръцете си!
Всички бяха с нас - пресата, общественото мнение...
А Мекачи? Мен ме интересува неговото мнение!
Откъде да започна? - От края.
Г-н Мекачи ми е ужасно сърдит, нали? - Грешите, г-н комисар.
И френската, и американската полиция грешат.
Г-н Мекачи е имал бурна младост -
аферата с цигарите, с игралните домове в Париж и в Ница...
И никога не се е занимавал с дрога! - Пише го в досието му.
Желателно е грешки като тази от последните дни да не се повтарят.
Иначе ще станете обикновен квартален комисар,
ще си правите компания с крадците и проститутките.
А може и комисар да не съм. - Може и да не сте.
Не, г-н адвокат, не греша.
Полицията не греши. И американците не грешат.
А в досието на клиента ви пише, че е мръсник.
Щом е имал бурна младост, аз ще му осигуря спокойни старини -
цели 20 години в Централния затвор!
Ще му предам. - Чудесно.
Здравей. Как си?
Това е Елиан. - Добър вечер.
Тръгваме натам.
Добър вечер.
Добър вечер, господа. - Какво ви води насам?
Разбрах, че сте се събрали.
Реших, че може да намеря Алфред Химика.
Той е в Париж, но не знаем къде. - Лазите ни по нервите с тоя Алфред.
Ако продължавате така, ще ви върнат при крадците и курвите.
Това ми звучи познато. - Да не сте го чули от Мекачи?
Точно така!
Чуя ли това име, без да искам, се нервирам.
Недейте, г-н комисар. Пийнете с нас. Повикайте и помощника си.
Клод! Още две чаши шампанско!
Заповядай.
Чувствай се като у дома си.
Какво ще пиеш? Има коняк, уиски... Има и сок от нар.
Гостито свърши.
Хайде, изчезвай.
Почакайте ме отвън.
Къде е?
Обадиха ни се. - Анонимно, нали?
Е, вие ли бяхте, или тя? Какво ще кажем?
Ще се наложи да излезем с някаква версия.
Ще кажем истината. - Моля ви!
Шегувам се. Може да го изхвърлим в контейнера за смет.
По-добре иди да се поразходиш на въздух.
И какво...
... следва оттук нататък? - Абсолютно нищо.
И административни санкции няма да има. Ще бъда преместен другаде.
Това се нарича ''отстраняване''. Или още ''разчистване на терена''.
А какво ще направи министърът?
Нали сте приятели. - От 20 г. го познавам.
Той обаче идея си няма кой съм от 5 мин. насам.
Ги, погрижете се за г-н Мекачи.
Този ресторант си остана изискан. - Днес е голям ден.
Имаме повод да празнуваме - един глупак напуска Марсилия.
За кого говори? - За един полицай, негов приятел.
Шампанско!
Преди 2 години бях хванал Мекачи за гушата.
Малко оставаше да го прибера.
Прекарах се като пълен глупак. Дори ме обвиниха в корупция.
Дали ще ти сложат пари в шкафа, или труп в хола, разлика няма.
Важното е доброто да победи.
Виждам, че обичате каубойския стил. При нас е по-спокойно.
Едва ли ще имате случай да повторите акцията с хеликоптера.
Основната ни грижа е ул. ''Дантон''. Откриваме по 3000 досиета на месец.
Това не е участък, а конвейер! - Може би.
Въпреки всичко си вършим добре работата.
Има нещо, на което много държа - тук се работи в екип.
Групата се състои от Симон,
Кабрие,
Розберг, Рожански, когото вече познавате...
И от вас. Ръководи си не от шериф, а от комисар.
От вас! - От мен.
Наред ли е всичко?
Имате си бюро.
И гардероб.
Повярвайте ми, имате късмет, че сте тук. И че сте още жив.
Особено след случая в Марсилия. Мекачи можеше да ви ликвидира.
Защо ще се цапа, щом един телефон е достатъчен?
Мен никой не ме командва. - Не се и опитвам.
Не обичам да ме вземат за глупак! Сбъркал си си професията.
Кристиан Риго, роден на 4 април 1955 г.
Влязъл във Франция през 1981 г.
Картата ти е изтекла! Неприятно! - Какво, за 3 дни ли ще се заяждаме?
Точно така! Задържам те за 24 часа!
Кретен, тъпанар! - Нарушаване на обществения морал,
нередовни документи и непристойно поведение на обществено място.
Знаеш ли за истанбулските трафиканти?
А за Мамчето Кемал? - Съжалявам, вече не ме интересува.
Тази сутрин от Истанбул са пристигнали трима турци.
В момента снасят стоката в дома на Мамчето Кемал.
Не ме интересува. - Турците работят за Селимбе,
а Мамчето Кемал - за Мекачи.
За нашия приятел Мекачи ли? - Да.
За онази отрепка Мекачи. - Помислих, че говориш за друг.
Полиция!
Хайде, ставай! - Какво, уморени ли сме?
Къде е дрогата? - Не знам за какво говорите.
Сега ли намери да въртиш на гаджета! Я ела насам!
Къде е дрогата? Всъщност знам къде е - ето тук!
Преди да тръгнеш, си се нагълтал с найлонови пакетчета.
Пълен си с дрога и си дошъл да я снесеш у Мамчето Кемал.
А вие какво ще ми кажете? Гони ви шубето, нали?
Ако ви ударя, току-виж се пръснал някой пакет.
Недей. Ако го удариш, с него е свършено.
Ако ударя шефката,
тя ще ми каже ли къде е дрогата? Не си от приказливите.
Ако това е докладът за г-жа Кемал, не се мъчете.
Случаят започва и свършва с днешното ви изпълнение.
Значи ще пуснете тези... - Дипломати! Да, още днес!
Но... - Никакво ''но'', Рожански!
Нямаме доказателства.
Доказателствата са в коремите им! - Нали не мислите да ги отваряте?
Кой е този? - ''Този'' е г-н Монсур.
Културно аташе на Турция.
И за какво е дошъл г-н Монсур?
Много би искал да предаде вашите извинения на посланика.
Или поне съжаленията ви. Нещо в този дух.
Вие какво ще кажете? Съгласен ли сте?
Предайте му, че по стара френска традиция,
полицията си затваря очите.
Писна ми да отговарям на тъпите ти въпроси!
Край, тръгвам си! Пусни ме!
Име, професия, адрес.
На теб говоря! Име, професия, адрес!
Или отговаряй, или те вкарвам в килията.
Питам за последен път. Име, професия, адрес!
Така нищо няма да ти каже. Не е това начинът.
С такива като нея друг начин няма. - Има.
Сега ще ти покажа.
Хайде, седни.
Къде беше снощи? - Какво ти става?
Виждаш ли, забрави. И стомахът ти се сви.
Ще започнем отначало. С добро.
Симон, къде беше снощи? - Той се е побъркал!
Къде тръгна? Стой да си поговорим!
Удряш човека,
а на него това не му харесва и млъква.
Пак го удряш и той блокира. - Я ме остави на мира!
Може да получиш всичко, стига да знаеш как.
Ливия Долорес Мария Монтебланко,
ул. ''Сен Жак'' 10, проститутка.
Готово!
Най-после! - Скачай.
Доста време ти трябваше. - Бях зает.
КЛУБ ПО БОКС ''СЕН МАРТЕН''
Как е Жанин? - Добре. Дори много добре.
Напусна ме. - Така ли?
Нали се беше погрижил за всичко! - Да - апартамент в 20-и район,
кола, луксозни обувки... - Какво ли я е прихванало?
Не е издържала.
От сутрин до вечер футбол, колоездене, бокс...
На някои им омръзва!
За мен ли говориш? - Може би и за двамата.
Жалко, беше готино гадже.
Пусто ми се вижда.
Трябва да взема нещата в свои ръце. - Трябва.
Едва ли си купил апартамента, колите и обувките с парите, заработени тук.
Не. - Това е фасада.
Имам 50 автомата в Барбес и 50 в Клиши.
Ограничавам се в северните предградия и всичко е наред.
До определен момент. - Легално е. Плащаме на държавата.
И бордеите плащаха на държавата. Но един ден...
Носят повече от момичетата. - Бива си ги.
Дискретни са,
не се разболяват,
не са ревниви...
И не пеят на ченгетата. - Защо, какво биха им казали?
Името на този, който те е финансирал?
Аз питам ли те за изпълненията в Марсилия или за трупа в хола?
Спри, ще кажеш някоя глупост. Преди 2 г., когато се махнах оттук,
се занимаваше с безобидни далаверки, а аз не те притеснявах.
Връщам се и заварвам това!
Знам кой финансира този бизнес. Тук смърди на хероин!
Слушай, първо... - Няма нито първо, нито второ!
Знам, Франсис... Мога да си затварям очите,
но до определен момент.
После дори няма да искам да те покривам.
В тази среда не се влиза лесно.
Пътят е добре отъпкан и добре познат.
Всеки втори го чака смърт.
Разбра ли ме? - Да.
Да говорим за друго. - Вече говорихме за жени, за бокс...
Не можем да си говорим за работа, защото темата те притеснява.
Какво остава? - Прав си, нищо.
Има нещо!
Бих един тип на покер и той ми остави тази кола.
Блиндирана е! - Сериозно?
Вярно!
Върви ли? - 250 конски сили!
Не ми трябва. Ако знаеш някого, на когото ще му върши работа...
Да, на Папата.
Идваш ли, скъпи? Хей!
Е, качваме ли се?
Здрасти. Идваш ли?
Не.
Видя ли? Лоис му хвана окото.
Ще пиете ли нещо? Или чакате някого?
Една оранжада. Не, ще се поглезим - един ягодов сироп.
Търся един приятел.
По-точно го търси брат му от Марсилия.
Алфред. - Какво е това - име или фамилия?
Има и прякор - Химика. Фреди Химика.
Фреди вече не идва. Ако беше тук, веднага щеше да го видиш -
вечно виси пред вратата, клиентите си бършат обувките в него.
Може да го заместиш - аз бих си избърсал обувките в теб!
Интересно предложение!
Ако ще се биете, излезте отвън.
Метни си поне един шал на раменете. Днес не е ''Вси Светии''.
След теб съм. - Но на разстояние!
Първо дамите. - Търсиш си белята!
Не, само се шегувам. Хайде!
Лека нощ. - По дяволите!
Здрасти, красавецо!
Позна ли ме? - Ливия Мария Долорес.
Къде така? - Където кажеш.
Ето, заповядай.
Уиски? А имам и уиски.
Уиски.
Малко жилище имаш. - Права си, тесничко е.
Тази коя е? - Баба ми. Забележителна жена.
Заповядай.
Странно... Изобщо не си представях жилището ти така.
А как? - Може би по-модерно.
С пластмаса и неон? - Защо не?
Сякаш живееш в дома на родителите си.
И е точно така.
Живеех в един малък апартамент, но родителите ми починаха,
а не ми се искаше да разпилявам мебелите и всичко останало.
Исках всичко да остане така, както съм го запомнил.
И дойдох да живея тук.
И ти харесва?! - Луи ХVI харесвал ли е Версай?
Не е сигурно, но това е бащиният му дом.
Аз уважавам традициите.
Защо се смееш? - Не говориш като ченге.
Дори не питаш откъде съм и защо съм в професията...
Ще кажеш, че си от бедно семейство, че сте били сто деца,
че баща ти е пиел и е биел майка ти и че на 12 г. си се запитала
за какво мислят мъжете, като ти гледат задника.
Не и за Луи ХVI.
50 на 50.
Когато ви е удобно, драги.
Разбира се, че автоматите са ваши.
Но има завистливи хора.
Някой може да си го изкара на прекрасното ви ново оборудване.
Или на вас.
Досега не смееха, защото ние бяхме зад вас.
Но като останете сам...
Ще ти направя едно приятелско предложение.
Срещу 30 бона на месец всичко остава в твои ръце,
а в очите на другите шефът си ти! - Но не и в моите очи!
Не бих искал да ви натъжавам, но мнението ви е без значение.
Здрасти, Чичо. Викаш ме, а не се радваш да ме видиш!
Предишното ми виждане с вас ме докара дотук.
Какво мога да направя за теб? - Нищо.
Не очаквам нищо от никого.
Ще си излежа присъдата.
Вие, ченгетата, не знаете какво е да те затворят 20 години тук.
На вас ви е все едно!
И на мен щеше да ми е все едно,
ако не бях оставил едно малко 12-годишно момиченце.
Да беше мислил за нея преди това.
Сега Катрин е на 16 г.
Ако не я измъкнете от онзи ад, в който живее,
с нея е свършено.
А е само на 16 г. Пленница е на група откачени,
които я държат на ул. ''Лион''.
В Палата на дрогата.
Дрогират я и спят с нея.
Някой ден ще я убият. - Виж ти, колко строги сме станали!
Едно време снабдяваше наркоманчетата в 6-и клас,
без да ти мигне окото!
А сега искаш да спася дъщеря ти с риск да ми светят маслото!
Дали не преиграваш малко?
Защо избра да изпратиш ченге при онези мръсници?
Не пращам ченге,
а мръсник като тях.
Много добре.
Тъкмо имам да ти предложа една мръснишка сделка.
Алфред... Това име говори ли ти нещо?
Фреди Химика.
Вървете по дяволите!
Никога няма да бъдеш нито добър приятел, нито добър баща.
Защото ако не открия Алфред преди Мекачи,
химиците ще сложат траур, също като за Пастьор.
Само че никой няма да кръсти булевард на името на Алфред.
Г-н комисар...
Симон, ти, който си толкова осведомен...
Да знаеш нещо за наркоманите на ул. ''Лион''?
Не искам и да знам. Антилската дрога е политически проблем.
Отгоре наредиха да стоим настрана. - Разбирам.
Турски дипломати, китайски ресторантьори, антилски музиканти...
Благодаря ви, инспекторе.
Какъв е според теб Симон - глупак,
продажник или фигурант?
Верен е на шефа, нищо повече.
А шефът вероятно работи за себе си.
Какъв е този внезапен интерес към ул. ''Лион''?
Който е влязъл там, трудно излиза.
Знай го, ако решиш да наминеш... - Аз?!
Какво ще правя там!
Катрин, 16-годишна, руса. На татко й му домъчня за нея.
Какво общо имам аз? - Тя е тук!
И ти ще ми кажеш точно къде!
Какво искаш?
Това е Ясмина. А аз вземам стотарка. - Търся Катрин.
При нея всички минават гратис. В дъното на коридора.
Това ли е Катрин? - Да.
Аз съм Спийд. От два дни е така.
Баща ти ме изпраща. Идваш с мен. Ти ми помогни.
Нали не мислиш, че ще излезеш оттук? Първо ще си поговорим.
Ще изляза. Тя идва с мен.
Спийд, колата ми е черно Рено, на 50 метра оттук. Заведи я.
Ела.
Да не си мръднал, Спийд! - Спийд! Заведи я в колата!
Чуйте го само как се разпорежда!
Да не ме беше удрял, може би щях да те пусна!
Пет пари не давам тя къде ще умре!
Но като се правиш на хитрец, няма да излезеш оттук жив.
Казах да я заведеш в колата.
Видя ли? Да беше опитал с добро!
Работете, работете!
Какво искате? - Търся Алфред.
По стълбите.
Добър апетит.
Кой е? - Комисар Жордан.
Комисар Жордан!
Не сте ли вече в Марсилия? - Не, не съм.
И Чичо не е вече в Марсилия. Скоро никой няма да остане.
Чичо ли?
Защо ми говорите за него? Той ли ме издаде?
Не те е издал, а ме е информирал.
Знаеш как стават тези неща, Алфред.
Говориш за Марсилия, за доброто старо време -
с раираните костюми, скъпите обувки, луксозните коли
и хотелите на пристанището.
Ти правеше дрога с 90 процента чистота!
Беше най-добрият в бранша.
А сега се завираш в тая дупка! - Това ли искаше да ми кажеш?
Затова ли ме търсиш? - Не само аз.
И Мекачи те търси. Имаш ли представа защо?
Мекачи мрази наркоманите. Мрази и педерастите.
Ето ти две причини да ме търси.
Би ли изчакал в съседната стая?
Не ми губи времето с Мекачи.
Готов съм да го издам, но за пари.
Много ли? - Виж ме как изглеждам.
За да си подари меден месец,
човек като мен има нужда от много пари.
''Много'' не е сума. Колко?
Един милион.
Резултати от третата гара: първи - номер 9,
втори - номер 11, следван от номер 3.
Откъде да ги взема?
Един милион...
Пък и не съм длъжен да ти ги давам! - Разбира се, че не си длъжен.
Но и аз не съм длъжен да мълча за далаверите ти!
И арабите не са длъжни да ти прережат врата...
Не се тревожи.
Е, трябва да тръгвам. Ако има нещо, ми се обади.
Ама ти какво? Просто си говорим.
Ще обсъдим твоя проблем. - Дали проблемът не е по-скоро твой?
Съветвам те да пуснеш пистолета.
Обърни се към перилата.
Разтвори краката!
Хайде, върви! Тръгвай!
Анджело иска лично да говори с вас.
Да, Анджело? - С Алфред се случи нещастие.
Като гледам, май си имаш главоболия с комисаря.
Той е луд. В Марсилия треперят от него.
Ако е замесена дрога, кажи на шефа. Той няма да бъде доволен.
Този път имаме убийство. Жертвата е Алфред Гоне.
Прякорът му е Фреди Химика. - Убили са Фреди?! Колко тъжно!
Колко ни е разигравал... - Но защо?
Той ще ни каже защо го очисти! - Дори не знам за кого говорите!
Защото не внимаваш. Говорим за Фреди Химика.
Не го знам. - А Източната гара знаеш ли я?
Чувал съм за нея, но не знам къде е.
Сигурно и за Мекачи не си чувал? - И името не ми е познато.
Не познаваш и този, дето беше с теб? - С мен не е имало никого.
Живея сам, с една котка.
Моля ви! Инспекторе!
Нашият приятел има проблем с паметта. Но ще си спомни.
Това е незаконно! - А това законно ли е?
До два дни ще си ни казал името на поръчителя,
името на приятеля си,
че и това на котката! - Някои се предават по-бързо.
Внимавайте, може да не издържа и да припадна!
Само че аз не съм лекар, а полицай.
Щом ще припадаш, по-добре дай показания още сега.
Инспектор Рожански ще ги запише и всичко ще бъде наред.
Вървете по дяволите!
Заключете го отделно.
Ако проговори, ме викнете, преди да е припаднал.
Е, господа, аз имам и личен живот. Една дама ме чака.
Всичко добро.
Чао!
Г-н комисар!
Ризата.
Харесва ли ви? - Купих я, за да излезем на обяд.
Аз ви харесвам с поло. И предпочитам да идем на вечеря.
Стана прекалено сложно.
Хей, какво правиш тук? - Чакам мама.
Ето, може да вечеряте с него. Той е свободен.
Съжалявам, тук не се паркира.
Ако обичате, тук не може. - Спокойно, сега се връщам.
Добър вечер. Търся Ливия.
Какво ти е? - Ето, виж.
И защо така? - Защото спя с полицай!
Другия път ще бъде по-лошо! - Още нещо?
Другия път ще пострадаш и ти.
Кои са тези моралисти?
Братя Туриан.
Къде мога да ги намеря по това време?
Обикновено играят при китайците. Те са тузари.
Търся братя Туриан. - Днес не съм ги виждал.
Пазете се, не са стока.
Добър вечер.
Край на залаганията. - Добър вечер.
Г-н комисар.
Да сте виждали братя Туриан? - Ето ги отсреща, на втория ред.
4, жълто.
Защо се смееш? - Каква ли физиономия ще направи,
като види момичето? - Познаваш ли го?
Не. Сигурно е някой нещастник, който тежи 40 кила с мокри дрехи.
Едва ли е опасен.
Добър вечер. - Кажете.
Нещо бързо за хапване, приятел. - Казвам се Жорж.
Жорж, искам един бифтек с картофки.
И малко сол.
Жорж... Олеле! - Къде гледаш, бе?
Извинявайте, колко съм непохватен! Налейте му още една.
За моя сметка. Спокойно де, да не се изнервяме.
Приятно ми е. Комисар Жордан.
Нали вие сте братя Туриан,
любителите на хладното оръжие и на хубавите жени?
Разбрах, че нещо сте ми се заканвали.
Кой от двамата ще започне пръв?
Жорж! Бифтека!
След разговора с теб погледнах часовника и не можах да повярвам.
Сигурно рядко ставаш в 6 ч. - По това време спя.
Кафе или кафе? - Чай.
Кафе. - Казах чай!
Мръсници! Едва ли скоро ще ги забравя.
И те скоро няма да ме забравят.
Тук не прилича на ''При Максим''. И музика няма.
Била ли си в ''При Максим''? - Ходих с Марио, танцьора.
Приятели сме.
В ''При Максим'' има оркестър, нали? - Да.
И се танцува? - Да.
Има и лодки? - Не.
Да не те е завел в ''При Жежен''?
Точно така. Бъркам имената.
Нали помниш, че аз не съм Гюстав? Как се казвам?
Франсис, малко ме забавиха, но пътувам към теб.
Чакам те. Ще обядваме в Мьодон.
Става ли? Чао.
Колко е малък Париж! Поглеждам в огледалото - инспектор Симон!
Не мърдай, нека ти видя нашийника.
Внимавай, Жордан... - Ами да! ''В случай, че се изгуби,
се свържете с комисар Гарние!'' - Имам право да...
В колибката!
В колибката, Симон!
Добре де, добре!
Педерасти!
Преследване със 100 км/ч в 18-и район!
Двама души хвърлят топа до метростанция ''Барбес''.
Да не говорим за Източната гара! Престрелка посред бял ден!
Предупредих Жордан да не повтаря номера с хеликоптера тук,
но той и без хеликоптер, пак успява да ми лази по нервите!
Приключвам случая Жордан и го предавам по-горе!
Кажете му го, ако го видите. - Той се опита да се свърже с вас...
Но линията е била заета, нали? И вие започвате да ме изнервяте!
Шефът току-що заяви, че му лазим по нервите.
Сети ли се за турците? - Не, само за гарата.
Да говори каквото си иска. Мен ме интересува Марк Вила.
Дрогата не му ли липсва? - Дадоха му.
Чувства се прекрасно!
Имам нещо, което ще ти хареса.
Отговор: ''Извика ме от Торино. Трябваше му непознат,
който да следи Жордан.'' Въпрос: ''За да го убиете ли?''
Отговор: ''Не, очаквахме, че ще ни заведе до Алфред Гоне.''
Въпрос: ''За да следите и него?'' Отговор: ''Не, за да го убия.''
''Кой се свърза с вас?'' Отговор: ''Човек на име Балди.
Нищо друго не знам.'' - Чувал съм за Балди.
Той е човек на Мекачи - царя на недоказаните престъпления.
Антонио не е тук. - По това време спи.
Не и днес!
Кажете му, че го е търсил комисар Жордан.
Балди, чували ли сте за комисар Филип Жордан?
Да.
Не искам повече нищо да се чува за него!
Полицай не се убива просто така!
Така беше. Времената се промениха.
Франсис правеше много глупости, но нямаше досие.
Направих така, че да работи за нас, преди да са му отворили досие.
Не се справяше. Отказваше да прави арести.
Казваше, че няма смисъл, че ще ги пуснат още на другия ден.
И беше точно така. - Отдавна ли го познаваше?
От 16 години. Когато се запознахме, играеше в ''Червените дяволи''.
В съблекалнята беше симпатяга, но на терена играеше със злоба.
Ти не си ли бил същият? - Злобата дойде по-късно.
Нямаше ли братя и сестри?
Имах Франсис.
Ако успея да докажа връзката между Мекачи и игралните автомати,
ще стигнем до престъплението, а то ще ни заведе при Мекачи.
И тогава с него е свършено.
Ще ида да поразгледам, да преровя шкафовете.
Ами аз? - Ти ще останеш тук.
С Ливия ли? - Ами да! Много ли е страшна?
Излезе ли? - Да.
Какво каза? - Да остана тук.
Попитах: ''С Ливия ли?'', а той каза: ''Много ли е страшна?''
Глупаво е.
Откакто Франсис умря, не е същият.
Обажда се Антонио Балди. Разбрах, че сте ме търсили.
Да. - Чакам ви отпред.
Защо ме търсите, инспекторе? - Говориха ми за теб.
Кой? - Марк Вила.
Не го познавам. - Наркоман е.
Каза, че си го повикал от Торино, за да убие Фреди Химика.
Не бива да вярвате на наркоманите.
Всъщност не съм дошъл за това.
Г-н Мекачи иска да се види с вас. - Трябваше да ми кажеш.
Ако искам да се видя с Мекачи, ще му изпратя призовка.
Да, но той може и да не дойде.
А и последния път номерата ви не минаха много успешно.
Какво следва сега?
Отиваме при г-н Мекачи.
Къде отиваме? Мислех, че ще играем билярд в Клиши.
Не, отиваме в централата.
Сериозните въпроси се обсъждат там.
Стигнахме. Изчакайте, ще му се обадя.
Какво ви става? - Ти ще ме почакаш!
Вие сте луд!
Махнете ги. Какво означава това?
Не ти вярвам.
Това е капан.
Сега ще почакаме, но поотделно.
Не е капан! Пуснете ме, нямате право!
Всеки момент ще се появят!
Свалете ми белезниците! Не ме оставяйте така!
Балди? Вие ли сте?
Балди е мъртъв.
Какво правите тук? - Аз също съм мъртъв.
Беше забавно, ще ви липсвам.
Спомнете си...
Вадех картата и казвах: ''Полиция! Арестуван сте!''
Идваше адвокат Капа и фарсът започваше.
Следователи, процеси... И пак на свобода.
Г-н Мекачи се ядосваше и преместваха глупака.
Глупакът бях аз.
Какво означава това, г-н Жордан?
Познайте.
Имам едно предположение.
Няма да има арест, нито адвокат, нито процес.
Само че...
... това ми се струва абсурдно.
Абсурдно е мръсници да продават дрога в училищата
и да си поръчват 12-годишни деца!
Защо, вие от каква възраст натам подбирате курвите?
Чудех се дали ще ми се случи. - Кое?
Да те видя мъртъв.
Тогава хипотезата се разпада.
Ще има процес, но няма да съдят мен, а вас.
За да ме съдят, трябва да те гръмна със своя пистолет.
Това е пистолетът на Балди.
Вие ли сте комисар Жордан?
Да. - Търсихме ви навсякъде.
Бихте ли дошли с нас?
Говори ТВ7. Свържете ме с инсп. Рожански на 29-02.
Кажете му, че до мен е инспектор Жордан.
Инспектор Рожански.
Мекачи току-що е бил убит в клуба. - Тази нощ ли?
Да, преди два часа. Току-що получих информацията.
Исках да знаеш, помолих колегите да те открият.
Кой ли е имал интерес да ликвидира Мекачи?
Ти имаш ли представа? - Ни най-малка.
Според колегите от криминалната започва воина кои да го наследи.
А според мен мотивът е политически.
Може би. Хайде, чао.
Благодаря.
Да ви закараме ли?