Това е историята на един красив град,
не какъвто го познаваме днес,
а какъвто беше в своите най-опасни и най-славни часове.
През 1944 г., след 4 години жестока окупация,
Париж кипеше на ръба на бунта срещу нацистките потисници.
Със съюзническите войски на прага, френската съпротива в града,
съставена от много различни групи, борещи се горестно помежду си,
търсеше път към освобождението.
ВРЕМЕТО БЕШЕ УЖАСНО МАЛКО...
РАСТЕНБУРГ, ИЗТОЧНА ПРУСИЯ
"Вълчата бърлога", щабквартира на Хитлер, 07.08.1944 г.
И сте дошъл тук направо от Нормандия?
Тъй вярно. Да.
И как е моралът на войската? - Отличен.
Мислите ли? - Да, да...
Моля.
Тук стана атентатът срещу фюрера,
точно там вътре, само преди 3 седмици.
Бомбата беше под масата. В чанта.
Генералите мислеха да убият всички, но слава Богу, фюрерът оцеля.
Генерал Йодъл ви очаква.
Моля.
Хер генерал. - Хайл Хитлер.
Радвам се да ви видя отново. Фюрерът иска да ви види веднага.
Внимавайте, когато се ръкувате. - Значи все пак е ранен.
Не много, само драскотина. Нищо сериозно. Нервност?
Да. - Разбираемо е.
Хайде, кучето ми, яж, яж, гризи, хапи!
Ген. фон Колтиц, мой фюрер.
Върви, върви.
Ген. Фон Колтиц информиран ли е?
Съвсем не, мой фюрер.
Разполагайте се, генерале. - Благодаря, мой фюрер.
Вие, Фон Колтиц, сте един от малкото офицери, на които се доверявам.
Винаги сте изпълнявал заповедите ми.
Поставям Париж под ваше командване
и ви повишавам в генерал-лейтенант.
Благодаря ви.
Новото ни оръжие ще е готово всеки момент.
А дотогава трябва да се бием до последния човек.
Врагът не трябва да окупира Париж! Под никакъв предлог. Ясно?
Затегнете дисциплината! Наказвайте дори най-малкото неподчинение!
Ако не се подчиняват - убивайте ги!
Ако не можете да удържите Париж, го подпалете! Подпалете Париж!
Тъй вярно, мой фюрер.
Г О Р И Л И П А Р И Ж ?
НЯМА ХЛЯБ
НЯМА МЕСО
Адолф Хитлер "МОЯТА БОРБА"
Хер Колтиц, най-сетне. Нямате представа как се радвам, че сте тук.
Сигурно знаете, че ме назначиха на ваше място,
за да ръководя защитата на града.
Фюрерът ми даде пълни правомощия
и това няма да е лесна задача, за нещастие.
Разрешете да ви представя част от офицерите ми.
Полк. Же вече познавате, полк. Фон Бойнбург, началник щаб
и моят адютант, който ще ви служи вярно.
Явете се при мен утре в 06:00 в моя щаб в хотел "Мьорис".
В 07:00 всички офицери да се явят при мен,
на която ще разгледаме плана за защита на Париж.
Разбрано? - Тъй вярно, хер генерал.
Тогава няма да ви притеснявам повече, господа.
Боже мой! Господа, чухте накъде духа вятърът.
Какво има? Пиян ли сте? Забравихте ли как се отдава чест?
Погледнете си униформата. Отвратителна е!
Изглежда сякаш спите с нея. - Що не си гледате работата?
Това ми е работата - аз съм офицер, а вие сте войник на Вермахта!
Това ми е лошият късмет, нали? Не разбра ли? Изгубихме войната.
Германия е свършена. Капут. Свърши се.
Стани!
Документите!
Трябват ви няколко дни в затвора. Вие сте позор за Германия.
Музеят затваря.
Хайде, затваряме.
Съжалявам, мосю, затваряме. Изходът е натам.
Затваряме, мосю. - Да, тръгвам си.
600 пушки, за да освободим Париж.
Къде са оръжията и боеприпасите, обещани от ген. Де Гол?
Ще пристигнат скоро. - Трябват ни веднага.
Довечера ще получа съобщение от Лондон, в което ще ни кажат
кога Съюзниците ще пристигнат.
Освен ако не решат да заобиколят града.
Тогава ще трябва да изчакаме. - Кажи им го на тях.
Бернар Лабе може да им каже и ще го послушат. Но е в затвора.
Трябва да го освободим.
Знам само един начин.
Това е изглед от центъра на Варшава,
където полски терористи за пръв път стреляха срещу немските войски.
Като резултат фюрерът заповяда пълното разрушаване на града.
Един урок за целия свят.
Вашият съпруг е жив.
В Германия? - Не.
Разбрах, че ще го прехвърлят в затвора във Френ,
заедно с голяма група политзатворници.
Френ? Това значи, че ще го пратят в Германия.
Да.
Варшава вече не съществува. И никога вече няма да съществува.
Така изчезват всички врагове на Райха.
Стига бе! Спрете тия ужасии! - Тихо бе, искам да гледам!
Като те кефи толкова, що не идеш у Германия?
Нищо не съм направил. Беше грешка.
Вдругиден на площад Де Вож.
НА КРАК, ПАРИЖ, НА ОРЪЖИЕ! - Така смятаме да ги освободим.
Прибързано е.
Едно въстание не би успяло без подкрепата на Съюзниците.
В такъв случай по-добре да побързат.
В последните 4 години си сменях името и адреса 10 пъти.
Днес нашите хора са като мен. Нетърпеливи да излязат.
Нетърпението никога не е било добър довод.
Германският морал е нисък. Трябва да ударим сега.
Де Гол е в Лондон. Ако беше в Париж, щеше да вижда нещата различно.
За германците Съпротивата е енигма. Войници без униформи и подготовка.
Те са убедени, че ги превъзхождаме в брой.
Решението може да дойде само от Националния съвет на Съпротивата.
Да, знаем това. Затова свикайте среща, но съм убеден, че те ще са съгласни.
Не забравяйте Варшава.
Ако започнете твърде рано, ще освободите само руини.
Казвам се Елър. Току-що дойдох от Лондон, с парашут.
Добре, много благодаря.
Сестро, бихте ли донесли последните съобщения,
докато разшифровам това?
Съюзниците са решили да заобиколят Париж и да продължат право към Рейн.
Това е катастрофа.
Като военен пратеник на ген. Де Гол,
ви е заповядано да се откажете от въстанието.
А как да контролирам всички групи на Съпротивата?
Какво да им кажа?
"Успокойте се, тези дни Съюзниците ще се покажат?"
Трябва да убедим Съюзниците да ни помогнат.
Амикол, мислите ли, че с натиск от разузнаването
те могат да си променят плановете?
Всичко, което правя аз, е да събирам информация.
И го правя, повярвайте. Решението е част от стратегия.
Трябва да пестят гориво, за да стигнат до Рейн по-бързо,
преди Хитлер да прегрупира войските си.
Има само едно решение. Да замина за Лондон.
Тогава ще направя всичко, което е по силите ми,
за да избегнем въстанието.
Не можете да го предотвратите без нечия помощ.
Бернар Лабе. Само той може да ни помогне сега.
ХОТЕЛ-РЕСТОРАНТ МЬОРИС
Ще ми донесете чаша кафе, преди да припадна?
Ще трябва да припаднете. С новия командващ вече няма почивки.
Само работа и никакви забавления. Строгост до победа.
Да не преувеличаваме.
Явявам се по служба, хер генерал.
Закъсняхте с 7 минути тази сутрин. - Виноват, хер генерал.
Съставете прокламация към населението на Париж.
Пишете текста.
Ако някой гражданин стреля срещу един германски войник,
целият квартал, в който е произведен изстрелът, ще бъде сринат до основи.
Толкова добра памет ли имате, че запомнихте това, което казах?
Да, хер генерал. Исках да кажа, не, хер генерал.
Издайте заповед за разоръжаване на целия град.
Подгответе план за разрушение на важни стратегически точки,
в случай, че сме принудени да се бием в града.
За да подсигурим защитата си.
Подгответе план за пълно унищожение на града,
в случай, че ни принудят да отстъпим към Рейн.
Разрушение на целия град? - Да.
Някакви възражения ли имате? - Париж няма стратегическо значение!
Какъв е смисълът да превръщаш такъв град в купчина камъни?
Поискайте от Берлин кога пристига кап. Фон Ебернах и сапьорите му.
Поискайте и датата на пристигане на Карл.
Каква фамилия да запиша?
А, да.
Ето, вижте.
Това е Карл. Не, не тази. Ето, вижте.
Гигантска минохвъргачка. Прекрасна играчка. Служила е в Севастопол.
Щом старият Карл изплюе снаряд, един градски квартал бива изтрит.
Виждате ли човека? Дава представа за размера.
Имате прекрасни деца, хер генерал. - Да.
Когато приключите, ми докладвайте. - Слушам, хер генерал.
Утре сутринта Гестапо ще прехвърли Бернар във Френ.
Ще остане там само 2-3 дни.
Ох, ако знаех предварително.
Вие съзнавате ли, че сутринта, когато Гестапо арестува Бернар,
разбрах, че е работел за Съпротивата?
Той изобщо не знаеше, че и аз работя за тях.
И двамата го пазехме в тайна.
Поне може да ми кажете дали е играл важна роля?
Районът му покриваше целия Париж.
И отгоре на всичко имаше уважението на цялата Съпротива.
Сега се говори за въстание и само Бернар
може да повлияе на полк. Рол да изчака.
Бернар е много важен за нас.
Значи... имате план? Какво ще правите?
Трябва да замина на мисия.
Опасявам се, че ще трябва да го направите без мен.
Добре. Как?
Вижте се с Нордлинг, генералния консул на Швеция.
Той вече е преговарял за някои затворници.
Цената е висока, 20 германци за 1 французин,
но това е единствената ни надежда.
Нордлинг. Ще се видя с него. Довиждане.
Ще се видим след школата по танци. - Извинете.
ЦЕНТРАЛЕН ЗАТВОР И ПОПРАВИТЕЛЕН ДОМ
ШВЕДСКО КОНСУЛСТВО
Накъде, мадам? - Трябва да се видя с консула веднага.
Съжалявам. Елате друг път. - Спешно е. Трябва да го видя.
Имате ли уговорка, мадам? - Въпрос на живот и смърт е.
Какво става тук? - Тя се опитва да влезе насила.
Какво мога да направя за вас? - Съжалявам, че ви притеснявам,
но съпругът ми е в затвора във Френ.
Мадам, има 2980 политзатворници във Френ.
Сега, ако ме извините.
Но Бернар Лабе е много важен водач на Съпротивата. Има важна работа.
Бернар?!
Бернар Лабе, който развъжда расови коне
и притежава едно прекрасно местенце в провинцията?
Да. - Бил съм там.
Мадам Лабе, вие не ме помните. Дойдох с голяма компания.
Вие бяхте очарователна. Особено помня обяда.
Имаше един чудодеен мус.
Мосю Нордлинг, говорите за друг век. Моля ви, какво да правя?
Ами германците вече отказват да разменят политзатворници.
Обаче има нов командващ и може би... ще стане.
Ще се видите ли с него? Може ли да се видите?
Давам всичко. Пари, всичко.
Пъстърва/глупава грозна жена. - Моля?
Беше пъстървов мус. Онзи обяд.
Хайде, елате с мен. Превъзходен мус.
Къде ги водят? - Отвъд Рейн. В Бухенвалд.
В Бухенвалд.
Бухенвалд, любими мой... Пристигам при теб...
Ние сме затворени тук, а пращат френските затворници в Германия.
Защо да е просто, като може да е сложно?
Документите ви, моля.
Това са плановете за разрушаване на най-важните фабрики.
Генерале, тук е шведският консул. Иска да ви види веднага.
Сега не мога. Дадох изрична заповед да не ни прекъсвате.
Да, но консулът настоява. - Ще почака.
Това са плановете на фабриките? - Тъй вярно. Над 200, хер генерал.
Тук са мостовете - 48 общо. Това са електроцентралите.
Водните резервоари. Газовите станции.
За 5 минути целият град ще е напълно парализиран.
Колко време ще отнеме да се разположат експлозивите?
48 часа. - Добре.
Хер генерал, предполага ли се да сринем и историческите паметници?
Нотр Дам? Лувъра? - Всичко!
Но не и без личната ми заповед. - Слушам, хер генерал.
Това е най-великата задача, която фюрерът ми е доверявал.
Разрушението на цял град. - Е, имаме достатъчно опит, нали?
Тъй вярно, хер генерал, но никога в такъв мащаб.
След Париж целият свят ни гледа. Затова не забравяйте!
Няма да извършвате никакво разрушение без изрична писмена заповед от мен.
Тъй вярно, хер генерал. - Това е всичко.
Това е красив град, хер генерал. - Да. Предполагам.
Но ние сме войници, не туристи. Поканете шведския консул.
Слушам, хер генерал.
Хер консул, какво мога да направя за вас?
Генерале, дойдох да ви помоля домовете за политзатворници
да бъдат третирани според Женевската конвенция.
С цел да избегнем кланета, подобни на станалите в Кан и Френ.
Това е политически въпрос, не военен.
Какво стана? - Имам подписа.
Не мога да повярвам. Имаме шанс. Хотел "Мажестик".
Ще предадат затворниците на Червения кръст,
ако се сдобия и с подписа на военния губернатор на Париж.
Първи автобус - 51 човека.
Втори автобус - 47 човека.
Трети автобус - 49 човека.
Четвърти автобус - 64 човека.
Много добре. Ще задържим останалите затворници,
докато Червеният кръст не ги вземе под свое попечителство.
Извинете ме, чудех се дали нямате малко коняк.
Чувствам малко слабост. Сигурно е от жегата.
Съжалявам, мосю консул, не пия алкохол. Но ето малко вода.
Тя ще ви се отрази далеч по-добре от ферментиралото зърно.
Не мога да не се съглася с вас.
Майоре, мисля, че някои затворници са вече на гарата,
приготвяни за заминаване. - Да. 2453-ма, за да сме точни.
Това ли е списъкът?
Трябва да има някакъв начин да ги спрем.
Вече не са под моя юрисдикция. Щом ги оставим на гарата, ги поема СС.
Нямаме влакове за да върнем ранените си у дома,
а тези свине от СС си намират транспорт за затворниците.
Трябва да има някакъв начин да освободим тези затворници.
От СС?
Е, човек винаги може да опита.
Дадох заповедите си на вашия групов водач.
Съветвам ви да го изслушате... много внимателно.
За да избегнем всякакви недоразумения. Ясно ли е?
Груповият водач да излезе. Груповият водач!
Кажи на хората си какво ги чака.
Казаха, че само един да избяга и ще избият всички ни.
Така че няма смисъл да се опитвате да избягате.
Ще ви хванат и ще застрелят всички ни.
Документите?
Искам да видя коменданта. - Коменданта?
За коменданта. Пусни го.
Хер комендант...
Имам заповед от военния губернатор на Париж.
Влезте.
Не ми размахвайте листата си! Не ми пука на кого е подписът.
Имам заповед да закарам тези свине в Германия.
Това е подписано от...
Имам документите! Свободен си!
Бернар! Бернар!
Бернар, ето ги документите! Свободен си!
Бернар! Бернар! Имам документите!
От генерал... - От генерал кой?!
Този генерал, онзи генерал, генерал тук, генерал там!
Откакто се опитаха да убият фюрера,
вече не ми пука за генерали. Всички са предатели!
Как минахте през поста? Какво е това?
Какво става? Защо не спазвате заповедите?
Коя е тази жена? - Под моя закрила е.
Шведка ли е? - Не, но... - Тогава да се маха оттам.
Бернар! Бернар!
Бернар, свободен си!
Не! Бернар! Не! Бернар! Не!
Не! Не!
Не, Бернар, не!
Не! Не! Бернар!
Пуснете ме! Спри! Махни се! Спри!
Германците са разоръжили полицията в Сен Дени и Дание.
Като протест полицията не е отишла на работа,
но комисариатът им заповядал да се върнат.
Ще се подчинят ли? - Не. Не.
Не мога да дам заповеди на полицията, но действията ни
ще бъдат значително улеснени, ако полицията продължи да стачкува.
Вписва се в плана ни.
Съпротивата в полицията ще реши довечера
кога да се срещне с другите. Ще говоря с тях.
Водачът на студентската Съпротива се е свързал с агент на име Серж.
Той му казал, че може да ги снабди с оръжия и боеприпаси.
Как е станал контактът? - Чрез приятел, от разузнаването.
Типичен номер на Гестапо. Откажете всичко.
Всички оръжия трябва да дойдат от нас.
Да, но кога? - Много скоро. Малко търпение.
Какво каза Рол? - Да се откажем. Рисковано е.
Но това е лудост. Познавам капитан Серж.
Може да му се има доверие. - Казах не.
Заклевам се, той ми каза, че... - Няма смисъл, Пол. Не настоявай!
Полк. Рол каза не. - А кога ще отвърнем?
Много скоро. Просто бъди търпелив.
За боеприпасите ли сте? Аз съм кап. Серж.
Праща ни Франсоа. - Чудесно. Вие сте първите.
Всичко е наред, това е Серж.
Цигара? - Благодаря.
Може ли и аз? - А, ето ги.
Наши приятели са, от същата улица.
Капитан Серж. - Диана. Младежка католическа партия.
Аз съм от младите комунисти.
Ето го шофьора ни. - Здравейте.
Смешно е да се срещаме на улицата. Идеално да ни хванат.
Хайде, да вървим. Боеприпасите са в гараж. Последвайте ме.
Е, какво чакате, де? Хайде, качвайте се.
Направихте ли сделката? - Имам изненада за теб, Конрад.
Те са поне 40. Какво ще кажеш? - Браво.
Не мърдай. Всички да останат в камиона. Горе ръцете!
Край на играта, момчета.
Строй се. А вие отзад. Изкарайте ги!
Огън!
Не, не мен, не!
Да живее Франция!
Всички ли са ги убили? - Всички. И никаква следа от Серж.
Явно е французин, работещ за Гестапо.
Опитах се да ги предупредя. Горките деца.
А стачката? Какво става с полицията?
Готово е. Гласуваха го. - Добре. Сега ние сме на ход.
Следващия път ще са по-големи.
Там.
Скъсай ги. Всичките.
Проклети френски свине.
Добри новини от Шабон ли? Знам само, че е напуснал Лондон.
Съюзниците напредват към Париж ли? - Знам колкото и вие.
Пиерло, закъсняваш. - Съжалявам.
Тези са из целия град.
Париж се бие! - Полк. Рол е почнал работа, а?
Очевидно освобождението е започнало.
Трябваше да действаме първи.
Вие представлявате ген. Де Гол в Париж.
Как да постъпим сега? - Нямаме голям избор, нали?
Повикахте ме? - Какви са последните новини?
Получихме вест от Шабон. Върнал се е в Париж.
Шабон се е върнал. Трябва да го видя преди полицейския час.
Утре свиквам среща на Националния комитет.
Трябва да действаме срещу немците преди Рол.
Можем да превземем префектурата на полицията.
Тя е нервният център на Париж. И кога, до утре ли? - Списъка!
Клер? - Да?
Мадмоазел, моля ви занесете този списък до пощенската кутия.
Водачите на секции ще трябва цяла нощ да уведомяват агентите си.
Да.
Мога ли да ви помогна, мадмоазел?
Олеле!
Полицейският час започва след малко.
Разрешете.
Мисля, че не работи като хората. Счупена е.
Съжалявам. Трябва да вървя у дома.
В такъв случай, разрешете да ви откарам с колата си.
О, много мило, че ми помагате.
Просто нямате представа колко ми помагате наистина.
Къде бяхте? - Защо си с униформа?
Видях заповед да се върнем на работа.
Напротив. Националният комитет по освобождението съобщи,
че ще уволнят всеки полицай, който се облече в униформа.
Заповедите са да се явим в префектурата.
Значи се опитват да ни разделят. - Добре, само да се преоблека.
Не бива да идвате тук, мосю абат. Нещата могат да станат опасни.
Точно затова. Мислех, че може да ви трябва армейски свещеник.
Ив Байе, вашите заповеди дойдоха нощес. Всичко върви по план.
Чудесно. - Мога ли да говоря с вас?
Мислите ли, че...
Тишина. Тишина!
В името на републиката и ген. Де Гол
поемам ръководството на префектурата на полицията.
Не съм давал заповеди да се превзима префектурата.
Изглежда някой вместо вас го е направил.
Предайте на хората ни да преминат към действие незабавно.
Ще ида да видя какво става.
Мамо! Ела да видиш.
Боже мой, свърши се!
Жан-Пиер Бароа взимате ли за ваша законна съпруга Лилиан Шарве?
Да.
Лилиан Шарве взимате ли за ваш законен съпруг Жан-Пиер Бароа?
Да.
В името на френската държава ви обя...
Свалете шарфа, мосю. Вече не сте кмет.
Значи не можем да се оженим? - Церемонията продължава.
Приемете моите поздравления и пожелания за щастие.
Мосю Лизе, в съгласие със заповедите на ген. Де Гол,
поех префектурата.
Байе. Мосю Жолио Кюри.
А, така ли...
Извинете ме... Жолио Кюри. - Байе.
Приятно ми е. Заведете ме в избата.
Заведи професора в избата. През двора е.
Благодаря ви, мосю. - Няма защо.
Изпразнете всички винени бутилки в килера.
Внимателно с куфарите. Вътре има киселина.
Ще си направим чудесни коктейли "Молотов".
СЯРНА КИСЕЛИНА
Дори и Шато Марго-то и шампанското ли?
Всичко, без големите, много са големи.
Бензина, бензина, бързо.
Внимание! Внимание!
Говори полковник Рол,
ръководител на Френските вътрешни сили за региона на Париж.
Искам да поздравя всички ви.
Благодарение на вас немците са в отбрана.
И това е само началото.
Но тук сте твърде много.
Всички се върнете в полицейските си райони, освен 300 души.
Ще ви дадем по-нататъшни инструкции в съответното време.
Най-важното е германците да ни виждат навсякъде.
Изпълнявайте.
Гледам полк. Рол ни е открил.
Това, което има значение е, че ние тръгнахме първи.
Отсега нататък сме в една лодка.
Поставихме добро начало. Всички съдилища са в наши ръце, поне 80%.
Добра работа. - Ще проверя полицейските управления.
Г-н полковник, имам 10 души, какво да правим?
Заемете позиции по брега на реката.
Ама нямаме пушки. - Ами тогава вървете да спите.
Немците идат. - Не стреляй. Изчакай да приближат.
Слизай!
Бързо, боеприпасите.
Пушките, по-бързо.
Хайде. - Бързо, бързо!
Хайде.
Какво да ги правим? - Затворете ги в избата.
Съжалявам. Не ни казаха, че е забранено да шофираме из Париж.
Французи, всички ви ще убия! Всички ви!
Френски свине.
Закарайте ме веднага до хотел "Мьорис"!
Какво е станало? - Какво е станало ли?!
Какво чакате?! Хората ми са изгорени живи.
Ела.
Искам веднага 3 танка пред префектурата.
И да стрелят по тях, докато всички се предадат.
И предупредете Луфтвафе в Бурже. Ще ни трябва помощта им.
Това е всичко.
Стой тук! - Пусни ме!
Чуй ме, върни се! Моника!
Внимавайте! Ще стреля по нас!
Идват танковете. - Танкове?
Идват танковете. На Ке Сен Мишел. Обграждат ни.
Пратиха два снаряда през прозорците. З-ма убити.
Получи ли кода? Бързо, мадмоазел!
Всички долу. - Пазете се!
Отворете! Червеният Кръст!
Точно когато щях да се свържа.
Ало, немски танкове стрелят по префектурата, ало!
Ало, трябват ни подкрепления. Пратете всеки, който може,
на Ил дьо... Ало, ало! На Ил дьо ла Сите.
Трябва... трябва да атакувате врага в гръб.
Ало? Ало? Ало? Чувате ли ме?
Ало? Ало? Какво казахт... Ало? Какво?
Мадмоазел, има ново обаждане, побързате.
Бързо! - Той е лошо ранен.
Това е кметът на Париж, но е ранен. Уцелиха го.
Германците атакуват. Пратете подкрепления. Ало?
Бързо, бързо. Доктор, преди да е умрял!
Диан, какво правиш? Не виждаш ли, че е мъртъв?
И с какво да се бием? С джобни ножчета ли?
Призовахме целия град да търси оръжие.
Искат префектурата да се предаде. - Но това е невъзможно.
Абсолютно невъзможно. - Щом сме тук, ще останем!
Това са благодарностите за освобождението на политзатворниците.
А сега бунтът в префектурата иска и прекратяване на огъня!
Никога. Ще ги очистим всичките!
Обещавам ви, че до утре няма да има ни префектура,
ни прекратяване на огъня, ни Париж. С това ще се занимаят Луфтвафе.
А ако някоя бомба пропусне?
Някои бомби винаги пропускат, но други уцелват мишената.
Това е законът на усреднението.
Бомба, която пропусне целта,
може да удари... Нотр Дам.
Сен Шапел.
Това ще са хиляди години история, превърнати в прах.
Вие не сте първият, който ми го казва.
Вчера сутринта тук беше кметът на Париж, мосю Тетанжер.
И ми каза точно същото.
Но какво да направя аз?
Аз съм войник и трябва да следвам заповедите, дадени ми от фюрера.
Вашият враг... е Съюзническата армия,
а не парижаните.
Вашата задача е да се погрижите е отбраната на града.
Ако уредите прекратяване на огъня,
ще имате време за подготовка на отбраната.
Съобщение от префектурата. Нашите губят позиции.
Какво става в Ньой? - По-силна съпротива от очакваната.
Луфтвафе да бомбардира Париж! - Съюзниците имат превъзходство.
При дневна бомбардировка ще изгубим и последните си самолети.
Атакувайте утре сутринта преди разсъмване!
Някакви новини относно датските дивизии?
Съмнявам се, че някога ще ги получим.
Ще приемете ли прекратяването на огъня?
Трябва да удържа мостовете, а времето изтича.
С прекратяване на огъня ще спечеля време.
Но ще преговаряте вие, мосю консул.
Аз не искам да се замесвам, разбирате ли?
Но ако онези хора дръзнат да стрелят дори по един немец...
Не се тревожете за това. Ще останете в историята...
като човекът, който е опазил...
най-красивия град на света.
Ало, ало. Сузан? Да!
Добре съм.
Исках да те чуя.
Да.
Франсис и Албер?
Целуни ги. Разбира се. Не се тревожи.
Да. Разбира се. Няма. Няма.
Победихме! Изтеглят се! Бягат!
Не, не бива.
Прекратете огъня! Прекратете огъня!
Като отговор на обещанието на командващия
повече да не атакува публични сгради
и да се отнася с всички френски затворници
според военните закони на Женевската конвенция,
изпълняващият длъжността губернатор на република Франция
и Националният комитет на Съпротивата
настояват да прекратите огъня срещу окупаторите
и да спазвате примирие в цял Париж.
Въздържайте се и не се ангажирайте в битки по улиците!
Молим населението да запази спокойствие
и не се ангажирайте в нови битки по улиците.
Що за безобразие? - Какво е станало?
Тези предатели са ползвали моето име, за да уредят спиране на огъня.
Но няма да се отказваме точно, когато германците бягат.
Страхувам се, че ще се наложи, поради липса на муниции.
Ще намерим отнякъде.
Благодарение на спирането на огъня
сме победители, това първо
и официално признаха съществуването на комитета и силите ни в Париж.
Второ и много важно е, че така избегнахме сигурна загуба.
Знаете много добре, че префектурата щеше да бъде превзета до час.
А къде бяха мунициите да попитам?
Нашата делегация няколкократно изискваше от Съюзниците
да ни дадат оръжие и да започнат настъпление към Париж.
Досега не сме получили отговор.
Лично се срещнах с ген. Патън.
Той не го каза направо, но е ясно, че Съюзниците
възнамеряват да превземат Париж с обсада.
От нас зависи да останем там, където сме. Нямаме избор.
Трябва да спазим джентълменски споразумението с Колтиц.
Точно така. Шолтиц. Джентълмен. - Шолтиц. Джентълмен.
Мотивът ми е да спасим живота на хората ни
и да избегнем ненужните убийства.
За нас е само въпрос на отлагане на борбата,
докато балансът на силите се обърне в полза на Съпротивата.
Да си седнем на задниците до пристигането на Съюзниците.
Това е предателство! - Вие сте предателите!
Невъзможно е да се дискутира сериозно при тези условия. Напускам!
Предлагам да го гласуваме.
Който е за спиране на огъня, да си вдигне ръката.
Сега онези, които са против.
Спирането на огъня е отхвърлено с един глас повече.
Ще се съобразя с мнозинството,
но по тактически причини трябва да настоя подновяването на огъня
да не бъде огласявано до утре, 6:00 ч.
Стой!
Трябва да им дадем пример, затова се дръжте с достойнство.
Излезте! Горе ръцете!
Ние сме представители на Съпротивата.
Сключено е примирие между нас и генерала, командващ Париж,
благодарение на шведския консул. Обикаляме, за да видим дали се спазва.
Ще видим. - Майоре, куфарче.
Терористи.
Съжалявам. Това е сериозно. Много сериозно!
Вие сте длъжни да спазвате условията на примирието.
Длъжни сте да ни освободите.
Качвайте се. Бързо, качвайте се.
Може би казват истината, но не мога да допусна повече проблеми.
Мисля да проверя. Ще предам това на Гестапо.
Ще взема жените в моята кола, а вие вземете мъжете във вашата.
Слушам, командире. - Вие, съпроводете тази жена.
Реших, че мога само да ги екзекутирам,
но после си помислих, че може да искате да говорите с тях.
Господа, предполагам, че познавате шведския консул, хер Нордлинг.
Благодарение на него уредихме примирието,
отнело досега живота на 200 германски войници.
Като представител на временното правителство на Де Гол - протестирам!
Срещу нашия арест. Само обикаляхме да проверим дали спазват примирието.
Открили са прокламация с цел да провокира Париж към бунт!
Не разбирам защо спирате огъня и готвите атаки срещу хората ми!
Член съм на правителството в изгнание, не позволявам да опетнявате честта ми!
Прокламацията в колата беше анулирана.
Тогава защо ваши хора са стреляли срещу мои войници?
Командвате редовна армия. Ако издадете заповед, всички я спазват.
Съпротивата е съюз от много движения и аз не ги контролирам.
Комунисти, например? - Не правим разлика между тях и други.
В момента се борим с общ враг.
Провеждайте каквито си искате политики помежду си!
Единствено ме интересува е да не стреляте по мои войници!
Ако искате да прекратите това, престанете да пращате патрули.
Хер консул, тъй като тези хора са арестувани
след прекратяването на огъня,
ги поставям под ваше попечителство. - Благодаря.
Вие офицер ли сте? - Офицер от запаса.
Тогава...
Изведете тези хора оттук преди да си променя решението!
След 2 минути сме при катакомбите.
Внимание.
Сега минаваме под земята, имам предвид буквално.
Превзели сме повечето полицейски управления и пощи.
Дотук добре, но помнете, че докато германците са в Париж,
заповедите са да продължаваме борбата.
Точно оттук е.
По-добре да побързаме, че той ще се обади всеки момент.
Морис, ето ти немски пуловери и бельо.
Време беше. Замръзваме тук. Вземи това.
Ето, предай това на Робер.
Време е.
Да, да, всичко е наред. Хайл Хитлер!
Какво става? - Германският пазач.
Всеки ден му се обаждат, за да проверят дали всичко е наред.
Ало? Ало?
Тук е главната канализация под площад Конкорд.
Все още патрулират нацистки танкове.
Друго няма засега. Всичко е наред.
Някак си трябва да установим контакт със Съюзниците.
Мислех, че пращате Вару. - Убиха го.
Дори не стигна до фронта. - Значи вече сме изгубили шестима.
И ще трябва да пратим седми. Морис, познаваш ли района?
Аз съм от Марсилия. - А ти познаваш ли Нормандия?
Бил съм там на почивка, но не мисля, че я познавам добре.
Май оставаш ти. Ще го направиш ли?
Разбира се.
Д-р Моно има кола, пропуск, всичко.
Каза ми, че ще минеш, ако се правиш на болничен инспектор в Нормандия.
Звучи добре. - Добре, но след като се свържеш с американците...
Ако се свържа...
Добър ден. - Ето ви документите.
Вие сте ми асистент и ще шофирате.
Кажете ми, говорите ли немски? - Не, не много.
Добре, ще вземем един стажант от болницата във Версай. Ще е от полза.
Добър мотор. - Един познат ми даде истински бензин.
За теб. Някакъв мъж. Не го чувам.
Да? Мант е. Да!
Американците са в Мант! - Американците са в Мант!
Слушайте. Чуват се танкове. Слушайте!
Ето, чуйте! - Не мога да повярвам!
Болничен интендант. Виждате.
А той? - Той ни асистира.
Да, той ми е асистент. Ще посетим мой пациент в Нофльошато.
Докторът и асистентът му имат спешно повикване
и искат да стигнат до Нофльошато с кола.
Какво става? Връщай ги. Полицейският час почва след 30 мин.
Вървете! Иначе всички ви ще застрелям.
Обърнете!
Но това е мосю Кокто! Какво правите днес тук, мосю Кокто?
Добър вечер, мосю. - Добър вечер.
Настъпва полицейският час. - Всъщност... вас търсим.
Може ли да влезем? - Разбира се.
Ще отворя портата.
Значи това било истинското ви име?
Надявам се да ви е удобно. Лека нощ.
- Благодарим, мосю.
Според фермерското момче фронтът е само на 11 км.
Иска да ми посочи пътя. По-добре е през нощта.
Доверяваш се на фермерско момче, което не си виждал?
Няма да издържиш и 2 км в този дъжд и с тези обувки.
А ако срещнеш немски патрул?
Не можеш да кажеш, че си тръгнал да даваш лекарство на болна крава.
Слушай, приятелю. Лудост е да искаме Съюзниците да спуснат
оръжия с парашути в град като Париж.
Оръжия, падащи по всички покриви, улици!
Могат да попаднат в ръцете на когото и да е.
Но това ми е задачата. - Вместо да искате оръжия,
им кажете да напреднат веднага към Париж.
Невъзможно.
Щом така не става, трябва да говорите с Льоклерк,
очи в очи!
Защото завръщането в Париж е мечтата му от 4 години.
Не биваше да ям тези свински крачета.
При това съм доктор. Вечно ми причиняват киселини.
Няма да успеете, вярвайте ми. Горите са тъпкани със есесовци.
Всички пътища в радиус 10 км са блокирани.
Какво ще правим? Сутринта е пропиляна, а още не можем да доближим германците.
Елате.
Майор Жорж. Точно така. Защо не?
Той е ръководител на Съпротивата в Корбей.
Не, утре ще ми дадете купона. - Благодаря ви много.
Ето. Довиждане. - Благодаря ви.
Американците са в края на гората. - Значи става. Добре.
Оставям ви тук, че трябва по-скоро да се върна в болницата.
А германците?
В другия край на селото са. Окупирали са една ферма,
с картечници зад всяка купа сено.
Послушай ме, не им прави номера. Покажи сила. Само така става.
Да вървим.
Той ли е? - Да.
Иска да се види с американците. - Може да опитаме.
Симон! Наглеждай магазина.
Ползвам ги, защото са с униформи. Немците уважават униформите.
Условен рефлекс. - Ще ви уведомя, като се върна.
И дума да не става. Идвам с вас. Хайде, качвайте се.
Да или не?
Наблюдавайте картечниците. Готов?
Готов.
Спирай!
Тук е добро място. - Добре.
Американците са през полето. Хайде и късмет.
Благодаря. - Тръгвай.
Пусни го. Ако стреляме, ще разкрием позициите си на американците.
Хей, откъде идваш? Какво търсиш тук?
Идвам от Париж, със съобщение за ген. Айзенхауър.
Новите позиви. - Добре.
НА БАРИКАДИТЕ!
Откъде взе тази каска? - Свих я от спящ немски сержант.
Да беше взела по-точна. - А ти що не си донесеш възглавничка?
Ето ги патроните. - Дай ги на Колет.
Откраднах ги от фурната. Имаха много.
Излитаме от Бурже, бомбардираме Париж,
връщаме се в Бурже и после пак отново.
Хер фелдмаршал.
Оставете ни насаме за минута.
Очевидно е, че не сте способен да удържате ред в града.
А също научихме, че сте преговарял с терористите.
Не е ваша работа да се месите в политиката!
Защо сте заповядал на танковете да се оттеглят от префектурата?
Мислех за по-ефикасно да атакувам с авиацията.
Тогава защо не сте я ползвал?
Заради превъзходството на съюзническата авиация.
Обсъдих бомбардировката...
Трябва да възстановите реда на всяка цена.
Слушам, фелдмаршал.
Ако не изпълните заповедите, знаете какво ви чака.
Да, хер фелдмаршал.
Хайл Хитлер. - Хайл Хитлер.
Това беше фелдмаршал Модел.
Подгответе план за бомбардировка на Париж.
Слушам ви, майор Галоа.
Праща ме полк. Рол, шеф на Съпротивата в Париж,
за да ви кажа, че контролираме половината град.
И че искаме от вас... - Какво искате?
Искаме да ни помогнете.
Ситуацията е следната: държим всички административни сгради.
След еднодневно примирие битките започнаха отново,
но не ни достигат оръжия и боеприпаси.
Германците скоро ще открият това и тогава отговорът им ще е ужасен.
Особено, ако получат подкрепленията от Изток, за което разбрахме.
Те може да разрушат Париж.
Затова ви молим да пратите една войскова единица,
да освободи града... веднага.
И двамата сме войници и ще ви дам войнишки отговор.
Първо, не сме тръгнали да освобождаваме градовете,
дори и столиците. Задачата ни е да разбием немската армия.
Можем да приключим тази война за 3 месеца, ако сме бързи.
Второ, майор Галоа, мислите ли, че не искам да помогна на хората ви?
Не разбирате ли положението? Трето, не можем да променяме плановете си,
определени с месеци напред. От тях зависи крайната победа.
Плановете ни не включват нахранването на 4 млн. парижани.
Съжалявам, майоре, това не са зарове.
Ще съобщя за разговора ни на моите началници в Париж.
Седнете.
Дневален! - Да, сър?
Отворете бутилка шампанско. - Слушам, сър.
Уморен ли сте? - Не.
Мога ли да ви помоля за... лична услуга?
Каква? - Искам да говоря с ген. Льоклерк.
Льоклерк? Този нетърпелив лъв.
Нещо против да пътувате през нощта? - Не, разбира се.
За вашето пътуване.
Ейкърнс? - Да, сър.
Осигури джип и шофьор, за да може този човек да стигне до Лавал.
Иска да види ген. Льоклерк. - Благодаря ви, сър.
Чака ви дълго пътуване.
Знаете ли, че половината висши офицери в Европа са в Лавал?
Ало? Ало?
Генерал Брадли, моля.
На добър път.
Брад?
Какво, по дяволите, става в Париж?
Полковник Льобел, майор Галоа.
Полковник Льобел, връзка на ген. Де Гол с ген. Брадли.
Ген. Патън се обади и каза, че сте на път за насам.
Ген. Патън. Видели сте се с него на фронта.
Значи това бил ген. Патън? - Да.
Ген. Льоклерк не е тук, но ген. Сиберт ще ви изслуша.
И ще се обади веднага на Айзенхауър.
Въпреки че идването ви е неочаквано,
това кой ще контролира столицата зависи изцяло от вас в момента.
Последен шанс да убедим Съюзниците да настъпят към Париж.
Слушаме ви, майоре.
Съпротивата и парижкото население контролират повечето от града.
Искахме да ви посрещнем в освободен Париж.
Но няма да удържим безкрайно.
Нуждаем се от помощта ви.
Германците нямат организирани единици между вашите позиции и Париж.
От военна гледна точка ще бъде... грешка,
почти престъпление, ако не се възползвате от ситуацията.
Всичко... е въпрос само на време, господа.
Германците ще контраатакуват и имат заповед да запалят Париж.
Стотици хиляди парижани ще бъдат... избити.
Френският народ никога няма да прости на Съюзниците,
че не са се притекли на помощ.
Никога.
Бяхте много убедителен.
Всъщност, това го каза и ген. Де Гол на Айзенхауър.
Ще се обадя веднага на Брадли. - Пратете един полк.
Кажете на ген. Льоклерк, че може да имам новини за него.
Льоклерк? Той тук ли е? - Да, пристига след няколко часа.
Както и да е, поздравления. Направихте добро впечатление.
Да хапнем нещо. Сигурно сте гладен?
Моля.
Тук можем да говорим спокойно.
Заповядайте.
Вашето спиране на огъня не проработи както се очакваше.
Положението в града е по-лошо от преди.
Съюзниците са преминали Сена край Мант, скоро ще обградят Париж.
Ще трябва да предприема крайни мерки и да започна разрушаването на града.
Наистина ли мислите... да разрушите Париж?
Ако това ваше спиране на огъня беше проработило...
Направихме всичко възможно.
Никой не може да контролира Съпротивата сега.
Е, ако Де Гол беше тук...
Защо никой не се свързва с него и не го моли за помощ?
С Де Гол ли?
Това е единственият начин Париж да бъде опазен от разрушение.
Иначе Съпротивата ще ме принуди.
Това е последната ми заповед от Хитлер, от преди минути.
"Разрушете целия Париж!"
Направете каквото можете. Издадох ви пропуск.
Защо го правите? - Ако смятах разрушаването на Париж
да донесе победа за Германия, щях лично да подпаля града.
Но... ние изгубихме войната.
Тогава защо Хитлер заповядва разрушаването на Париж?
Защото е изгубил разсъдъка си. Знам го. Видях го в Растенбург.
Двама офицери от СС ви очакват в кабинета.
Намерихте ли нещо?
Не, хер генерал. Просто навик.
Е?
Става въпрос за една много деликатна мисия.
Ами нали специалитетът на СС са деликатните мисии?
Райхсфюрерът Химлер, наскоро разбра, че в Лувъра има много ценен гоблен.
Какво казахте?! - Гоблен.
Гобленът от Байо. От XI век.
Описва норманското нашествие в Англия.
Райхсфюрерът Химлер иска да му го занесем за подарък на фюрера.
Заместител на истинското нашествие в Англия.
Не намирам това за много забавно, хер генерал.
Господа, може да вземете гоблена.
Бяхме сигурни, че можем да разчитаме на вас, хер генерал.
Само дето Лувъра е в ръцете на Съпротивата.
Ама Лувъра е през улицата.
Точно така, но дали ще е там, след като мине Луфтвафе?
С един бял флаг се спазарете със Съпротивата.
Може да ви го подарят.
Довиждане, господа.
Ние представляваме министрите от временното правителство.
Спирането на огъня ни позволи поне да превземем министерствата.
Но трябва да направим и крачката към формиране на ново правителство,
като свикаме среща на новия кабинет, да речем... в 6 ч.
Трябва да превземем "Матиньон". - Пиерло ще се погрижи за това.
Хотел "Матиньон". Обикновено там се свиква кабинетът.
Не мисля, че там има германци, но разбрах,
че група колаборационисти все още държи сградата.
Мислите ли, че ще се опитат да ни отблъснат?
Знаем, че някои от тях са срещу нас.
Не се знае. Вземете 30 души със себе си. Ще свършат работа.
30 души. Е, май по-добре да тръгвам.
Клер, започни да телефонираш. - Да.
Господа, ще се видим в 06:00 за среща на кабинета.
До "Матиньон".
Че къде другаде?
Ало? Марсел няма ли го? Да, веднага.
Никой не може да дойде. Морис не може да напусне офиса.
Германците пазят улицата. Роже също, в Отел дьо Вил е.
Добре, отивам сам. - Идвам с теб.
Ще пишкаме. Хайде. По-бързо. Ела.
Извинете, мосю. - Да?
Къде е хотел Матиньон? - Натам.
Резиденцията на премиера? - А, не, оттатък Сена.
Ул. "Д’ Варен". Има караул на входа. Ще го видите.
И внимавайте. Стрелят навсякъде.
Ще ни убият. Ела.
Какво ще правим сега?
Оттам, хайде.
Кого търсите? - Командващия офицер.
Аз съм командващият. Какво желаете?
Дойдох, за да поема контрола
от името на Временното правителство на републиката.
Мосю министър, винаги съм бил републиканец.
На ваше разпореждане съм. - Благодаря ви.
Наряд, строй се!
Забрави да сложиш лентата.
За почест!
Персоналът приветства господин министъра.
Заседателната зала? - Ако мосю министърът ме последва.
Телефонистка съм. - Върнете се при телефоните. А вие?
Началник на кабинета. - Върнете се.
Срещата започва след 2 часа.
Колко души ще бъдете, мосю? - Около 30.
Бюрото на премиера.
Ах, мосю, виждал съм как правителства идват и си отиват,
но като последното нямаше второ. Отнесоха всичко каквото могат.
Дори сребърните съдове.
Ето я и заседателната зала.
Не е лоша. Бихте ли осигурили моливи и гуми?
И мастила, и пера.
Значи обичайното за заседание на правителството.
Добре. Пригответе и няколко стаи за през нощта.
Предполагам вие ще изберете Зелената стая за себе си?
Зелената стая? - Запазена винаги за премиера.
Гледай ти!
Добра е, благодаря.
Бих искал...
Извинете.
Знам как се чувствате, момчето ми. Но без емоции.
Фактите.
Ако не настъпите веднага към Париж, градът е заплашен от разрушение.
Толкова ли е сериозно? - Да, генерале.
Трябва да започнете настъпление към Париж... утре.
Лично аз бих предпочел така и правя всичко да убедя щаба,
но не мога да насилвам една дивизия като ръчна количка.
Току-що се бихме край Аржентан. Много сме далеч от Париж.
Мога да успея...
Но трябва да получа заповедта днес.
А ако не я получите? - Ако ли не?
Ако ли не, ще видим.
Ген. Де Гол най-накрая ще убеди Съюзниците.
А сега, разкажете ми всичко.
Е, къде е ген. Брадли?
Ако не е тук до 19:00, ще е късно.
Трябва да получа тази заповед до довечера.
А, ето го.
Е, нося новините, които очаквах. Къде е той?
Вие победихме.
Взето е решение за настъпление към Париж
и за него сме отговорни ние тримата.
Аз, защото давам заповедите,
вие, ген. Льоклерк, защото ще ги изпълнявате
и вие, майор Галоа, защото ни снабдихте с информация.
Благодаря.
Как се чувствате, майоре? - О, не съм спал от 3 дни.
Обещавам ви целодневно спане. Но сега ви пращам при разузнаването,
а утре се присъединявате към ген. Льоклерк при Рамбуийе.
Ребюс?
Настъпваме към Париж.
Това вашият син ли е, лейтенант?
Тогава беше на 2 г. А сега е на 4. Не съм го виждал.
Размърдайте се! Настъпваме към Париж!
По-добре да обръсна брадата, преди жена ми да ме види.
Най-после. Отиваме в Париж!
За Бланк Меснил?
Натам. Къде отивате? - В Париж!
Е, има още доста.
В Париж имам леля, която има едно бретанско ресторантче,
където има да ядем 10 г. напред. - На това ли му викат бистро?
Ресторант ти казах, в Монпарнас, селянче.
Добре. Край.
Две немски танкови дивизии са се насочили към Париж.
Заповядай на всички да ускорят ход. Трябва да ги изпреварим.
Има заповед всички да ускорят. - Ускорете, момчета!
Къде е Льоклерк?
Движат се бързо, но още са на повече от 50 км.
Още има доста.
Но не можем да рискуваме.
Онзи немски генерал може да си промени решението и да разруши града.
Льоклерк има много отговорна задача.
Кажи на Ходжис да държи 4-та дивизия в готовност за всеки случай.
Айфеловата кула се намира на... на десния бряг на Сена, нали?
На левия.
Добре. Айфеловата кула е на левия бряг.
Ще рече, че Лувъра е на десния бряг, нали?
А Камарата на депутатите, ако още съществува...
Що не зарежеш това и не ме оставиш на мира?
Ама си бил в Париж преди войната, нали?
Не съм очаквал, че в следващите 1000 г. ще видя Париж.
Казват: "Виж Париж и умри!"
Не, това е за... Неапол.
Какво мислиш, че става, когато умреш?
Отиваш в Неапол.
Странно.
Сержант, заредете онези базуки. - Отиваме в Париж ли?
Да, скоро.
Телефонът работи! Може да звъннем в Париж!
Ей, братче, телефонът бачка, може да звъннеш вкъщи.
Мадам, моля ви, обадете се на Елизе 60-47. Родителите ми.
Майка ми се казва мадам Бовра. Кажете, че идвам с черните барети.
Отдалеч ли идвате? - Да. От Сахара.
Мамо! Мама е! Аз съм Анри!
Слагай шампанското в лед. Идваме!
Колко ви дължа?
Мога ли да се обадя?
Ало? Добре ви чувам... Момент. Ето!
Ало? Ало, аз съм. Аз съм!
Истина! Казвам ти, че съм аз!
Ако й кажете името си, ще стане по-бързо.
Как се казвате? - Жорж.
Ало, Жорж е. Не, аз не съм Жорж. Искам да кажа, да, Жорж е.
От името на Жорж. Той не може да говори, много е възбуден.
Жорж, тръгваме!
От Арпажон. - Кажете й, че идваме.
Той идва. - И че я целувам.
Той идва и ви целува, мадам. - Целувам я.
Дочуване, мадам.
Откъде идвате? - От Париж.
ЗАБРАНЕНО ЗА ФРЕНСКИ ГРАЖДАНИ
Ето разположението на мините.
ПАРЛАМЕНТ
След час всичко ще е готово.
Ще получат такова шоу фойерверки, че ще решат, че целият свят гори.
Отиваме си в Берлин! Ще се върнем за Коледа!
Ген. Льоклерк ме моли да ви кажа, че скоро пристигат.
Ако щеш вярвай, но минаваме точно пред къщата ми. Живея на ъгъла.
Кухнята ни е точно над ресторанта. Взимах цигари от отсрещния магазин.
Знаеш ли, казах на жена ми "Сега се връщам, отивам за цигари."
Смешното е, че не се върнах. Записах се при Де Гол.
И какво ще кажеш на жена си? - Че съм си купил... Кемъл.
ЦЕНТРАЛЕН ЗАТВОР
Хайде, ставайте. Ставайте и по-бързо.
Какво пак? - Може да излизате.
О, време беше. Какво става?
Имаме работа. - Работа?
Внимание, танк на 55 м. Директна цел.
Първо те пъхат в затвора, а после искат да ги защитаваш.
По-бързо. Бързо. Дръпни се.
Огън!
Къде се мотаете, Дом? - Следваме колоната.
Това е идиотско! - Това са заповедите.
Никога не следвайте идиотски заповеди!
Казаха, че май пътят пред нас е чист. - Веднага форсирате към Париж!
Не се разсейвайте с германци или французи.
Не спирайте за нищо. Кажете на парижани, че идваме.
Ще сме там... утре. - Слушам!
Вървете. Дом!
Не ви ли казах да се почистите? - Нямаше време, генерале.
За Париж трябва да изглеждаме добре.
Кои са тия? - Немци са.
Не, американци са! - Махни се от прозореца!
Жулиет, влизай вътре!
Ама това са американците! - Американците?
Американците са! - Американците!
Французи са!
Кой е прекият път до Отел дьо Вил? - Тръгвате по авеню...
По ул. "Дьо ла Писин". - Добре, благодаря.
Защо камбаните бият така?
Защо, генерале?
Обявяват погребението ни, скъпа фройлайн Ирма.
Ако обичате, свържете ме с ген. Шпидел.
Свържете се с ген. Шпидел.
Защо всички сте толкова изненадани?
Мислехте, че някакво чудо ще ни спаси ли?
Май никой от вас не осъзнава какво стана в Русия, в Германия,
а съвсем скоро и в Нормандия.
В последните няколко месеца вече нищо не ме учудва.
Генерал Шпидел.
Добър вечер, Шпидел. Имам изненада за вас, чуйте.
Това камбани ли са?
Да, камбани са. Звънят в Париж, за да ознаменуват освобождението.
Съобщават за влизането на танковия авангард на Съюзниците.
И сега ще ми пратите ли дивизиите, които обещахте още преди месец?
Уви, резервите ни са напълно изтощени.
Тогава, скъпи Шпидел, ще ви помоля да се погрижите...
за семейството ми, да не страдат.
Ще се постарая, Колтиц. - Благодаря ви. Дочуване.
Гробът на Наполеон... Всичките му победи:
Маренго, Аустерлиц, Йена,
Фридланд, Ваграм, Москва.
Москва...
Колтиц слуша.
Фюрерът иска да знае готов ли сте да подпалите Париж?
Разбира се, ген. Йодъл.
Експлозивите са поставени във всички важни сгради.
Какво чакате тогава? Какво чакате?
Експлозиви са заложени на 48 моста и по целия водопровод.
Тогава дайте заповед за незабавно разрушение. За тотално разрушение.
В минутата, в която нашите окупационни сили евакуират града.
Не. Фюрерът иска града да се изгори сега! Ясно?
Търся сина си? - Как се казва?
Морис Бовра. - Не го познавам.
Къде са черните барети? - Ей там.
Полк. Фабиен. Има заповед да отвърнем на атаката.
Внимание! - Л-т Шартие, 2-ра дивизия.
Единственият начин да ги сгащим е да се качим ей там.
Марко, Жаки, прикривайте ни. - Готови?
Лейтенант Пиер Делафу Шартие. Втора бронирана дивизия.
Моите почитания, мадам.
О, моля ви, след вас. - Насам, моля.
Чакайте, чакайте. Не бива със сила.
Внимавайте! Там са, отсреща на улицата.
По-добре отстъпете, мадам.
Искам човек на всеки прозорец.
Приготви гранати. - Веднага.
Готови ли сте? - Внимавайте, розите ми.
Съжалявам. - Моля ви, мадам.
Не се притеснявайте...
Гледай да не те видят. Жаки, запалителни гранати!
Готови. - Добре. Марко, готов?
Готов. - Като дам заповед, хвърляте всичко.
Готови? - Готови.
Сега.
Идеално. Огън!
Прекрати.
Затворете го внимателно.
Мадам, благодарим за гостоприемството ви.
Господа, съберете си гилзите. - Слушаме!
Мадам, почитания.
Хайде, побързайте.
Успяхме. В Париж сме. - Е, не сме още. Нека минем моста.
Извинете, мадам. Военното училище?
Натам, и после вдясно.
Вдясно е, нали?
Чакахме ви 4 години. - Ама Щатите воюват от 3 години.
Е, и? Знаехме, че ще дойдете.
Какво има? - Той е зает вече. Но аз не.
Капитанът ви търси. Там има танк. Трябва да го унищожим.
Стой. Насам, след мен. Насам.
Извинете. Имате ли базука?
Да, имаме. - Елате, бързо.
Прикривай ме, Чарли. Отивам с този. - Добре, ама внимавай.
Това тук е левият бряг, нали? - Какво?
Левият бряг? - Да, бул. "Сен Мишел" е ей там.
Люксембургската градина е там. - Значи това е Латинският квартал.
И това не е нощен клуб. Тук живеят студентите, нали?
Ще ти обясня по-късно. Виждаш ли онази врата?
Да. - Хайде, да вървим.
Уцелихме го! - Да!
Да пием по случая! - Да!
В първото бистро? - В първото бистро.
Това беше право в десетката. - Дай каквото имаш. Бързо!
Не, не това. - Хайде, идвай.
Ще отворим хубава бутилка бордо.
Никога не съм опитвал вино, докато не дойдох в Нормандия.
Е, харесва ли ти? - Да.
Хей, войната не е свършила! - Дай малко лабаво, де.
Знаеш ли, тук е точно, както очаквах да е в Париж...
Малко бистро като това, покривки на квадрати... червено вино.
Дядо, вече даде своя принос. Ела пак утре.
Влизай вътре, за Бога! Ще ви избият. Прибери се!
Приближават се! Готови за стрелба! 300 м.
Не се стойте заедно!
Французи! Французи! Под аркадата!
По-бързо! Вземете картечницата! Какво чакате!
Какво стана? - Засече.
Един от нашите уцели танка. Хайде! Да вървим!
Успех, полковник! - Бих се радвал да се върна при жена си.
Чака ме от 6 години. - Всички имаме семейства.
Танк! Близо до обелиска!
Огън!
По дяволите! Само го лизнах!
Побързай!
Ще стреля по нас! - Няма време. Таран!
Немски танк на абордаж в Париж.
Ах, тези страхливци. Избягали са.
Хайде, хайде, изтегляй! Задна. Давай!
Давай, назад. Така.
Успяхме. Най-сетне.
Трябва да превземем хотела.
Няма да е лесно! - Все някой трябва да го направи.
Е, момчета, да вървим.
Жолио, ти с хората си пазете входа. Останалите, Голе, Ерман, с мен, вътре.
Да стреляме ли? - Че да не сме на пикник?!
Отстъпи, всички! Граната, бързо!
"С цел да запазя повече животи
и след символична съпротива за достойнство, предавам града.
Приемете дълбоката ми признателност, консул Нордлинг" и т. н.
Опаковате всичко това.
Ще ставаме военнопленници. Ако сме късметлии, де.
Най-сетне ще прочета "Война и мир".
Благодаря ви за всичко.
Излизайте всички, един по един, с вдигнати ръце.
Всички, погрижете се за тях.
Къде е генералът?
Херман, къде е генералът? - Генералът ли? Горе е.
Ще се предаде ли? - Само на офицер от редовната армия.
Заведи ни там.
Дойдоха.
Лейтенант Анри Карше от армията на ген. Де Гол.
Генерал Дитрих фон Колтиц, губернатор на Париж.
Ще се предадете ли?
Да. - Безусловно?
Да.
Тогава ви арестувам. Предайте оръжията си.
Благодаря, лейтенант.
Майор Ларои.
Ген. Фон Колтиц, участвахте в битка, която изгубихте.
От името на ген. Бийот ви моля да ми отделите офицери
за обиколка с джип и бял флаг, за да съобщим заповедта за предаване.
Вече има много убити и ранени. Генерале, последвайте ме.
Карше, отговаряте за останалите. - Слушам.
Оттук нататък с Божията милост.
Хайде.
Бихте ли ми казали къде ме водите? - Предадохте се на френската армия.
Сега следва да подпишете капитулацията си.
Ало, тате? Аз съм лейтенант Карше. Синът ти!
Противно на песимистичното ти мнение, искам да ти кажа, че току-що арестувах
генерал-губернатора на Париж, с неговия щаб. Той се предаде.
Но все още съм много зле с упражненията.
Победихме. - Къде сме?
Пред Нотр Дам. - Как изглежда?
Точно както ни я описа. Голяма...
и красива... с две кули.
Гори ли Париж? Гори ли Париж?
Превод: NIKTER Редакция: Best Ripper