Мотел "ПРЕНТАНИА"
Комисар Бертран зверски убит на "Гран Корниш"
Жан-Пол Белмондо
ПОЛИЦАЙ ИЛИ НЕГОДНИК
филм на Жорж Лотнер
по романа на Мишел Гризолиа
Жорж Гере Жан-Франсоа Балмер
Клод Бросе и др.
с участието на Мари Лафоре
Изключете светлината!
Добре...
Чудя се, колко ли е часът? Десет без...
Давай парите.
Портфейла.
И ботушите.
Много са готини.
Както си започнал, давай и якето, красавецо.
По-бързо! Трябва да ходим и при други!
Какво е това?
По дяволите! - Приятели!
Не трябваше да вземате тези неща.
Още повече, че има сума ти други начини да ги получите. Нали?
А сега,
направете ми една услуга – свалете си панталоните, моля.
Казах – сваляйте панталоните!
Искам да видя какво имате отдолу.
Казват, че коприната пак е на мода.
Кажи на господарката, че е дошъл Антонио Серути.
Тя е в траур, не приема никого. - Така ли?
Има ли някой тук?
Луд ли сте?
Идвам по повод нощта на 12-ти срещу 13-ти.
Разкажете ми за комисар Бертран. - Съпругът ми е мъртъв.
Позволете да запитам, как точно умря?
Той изпълняваше задача! - И кой го беше изпратил там?
Намериха тялото му на скалите Гран Корниш. Убит е от бандити!
Заслепена сте от мъката. Преди това съпругът ви е бил забелязан
в мотел "Прентаниа", в компанията на проститутка.
Как смеете! - Казвам се Антонио Серути,
а тази проститутка е малката ми сестра.
Така че, г-жо, с вас имаме малък семеен конфликт.
Не разбирам... - Всичко е ясно.
Нали?
Камий, заемете се с господина.
Г-н Серути, не е хубаво да си пъхате носа в чуждите работи.
Живеем в тежки времена, Камий.
Времената са тежки за всички. - Затова трябва да си помагаме, Камий.
Харесваш ми и ще ти разкажа всичко.
Мислех си, че малката Рита и този път ще ме включи в работата.
Но какво обяснявам?
Не зная дали разбирате, Камий. - Опитвам се.
Не разбирам връзката със смъртта на забележителния комисар Бертран...
А колко струва един незабележителен комисар?
Но всъщност, не става дума за това. Харесва ми тук.
Освобождаваме тази къща. - Колко жалко!
Ние сме помагали много на семейството ви, г-н Серути.
Майка ви може да ви разкаже.
Ако все пак са ви нужни пари, можем да ви дадем.
Но има ли смисъл от това? - Разбира се.
Успокоихте ме. Оказва се, че винаги можеш да се разбереш с честни хора.
Скоро пак ще ви посетя, а през това време вие оправете сметките.
И кога точно ще се върнете? - Не обичам бързите работи.
Да кажем утре, в 11:30 часа?
Тук ли живее мама Серути? - Нещастната мама Серути ли?
По цял ден седи горе и пие.
Бедната мама Серути! Съвсем самичка е.
Благодаря, господине. Когато имаш деца, пиеш за тяхно здраве.
Наздраве! - Бедната малка Рита, моето ангелче.
Само ако я бяхте познавали, господине! - Жалко, че нямах възможността.
Малката беше толкова радостна.
Бедната Клара!
Клара ли? Нали се казваше Рита? - О, не! Аз съм Клара.
Сипи ми още една чашка! - С удоволствие, г-жо.
Бедната ми дъщеричка!
Лошото е, че тя вярваше на всичко, което й казват.
Когато Марио дойде да я вземе... - Марио? Кой е този Марио?
Марио е един танцьор и моряк.
Казваше ми, че е богат клиент.
Сякаш някой петролен магнат чакаше малката в мотел "Прентаниа".
Петролен магнат в "Прентаниа"? - Много ясно...
Тя вярваше на всичко, което й казват. А той умееше да убеждава.
И на мен ми правеше комплименти.
Забавен е този Марио.
Да, господине. Що за глупости!
Ланглоа, имаме посетител.
Здравейте, чудесно е тук, при вас!
Какво ще обичате, господине?
Моят "Лимож"!
Страда от загуба на паметта.
През нощта на 12-ти срещу 13-ти Марио е довел Рита тук.
Но не помни какво е ставало после. - Ще пийнете ли нещо?
Бира. - Г-жо Ланглоа, две бири!
Комисарят след малката ли дойде?
Каква малка? Какъв комисар? За какво говорим?
Комисар Бертран. - Явно говорим за различни неща.
Аз говоря за комисаря, който беше застрелян от бандити.
Намериха тялото му на Гран Корниш. 12 франка за бирата. Затваряме.
Бирата е топла.
Г-жо, две бири от хладилника. Клиентът винаги има право.
Ходихме на погребението. Знаете ли какво е станало след това?
Не. Искам да разбера какво се е случило преди това.
Марио в десет часа ли дойде? - Да. В десет и пет.
И после? - Дадох на малката ключа за стая 7.
Веднага след това пристигна една кола. Казах на г-жа Ланглоа,
че трябва да затваряме. - Да, така беше.
Тогава чухме изстрели.
Разбира се, и двамата веднага изскочихме да видим какво става.
Отворихме вратата на стая 7 и що да видим – локва кръв...
И какво направихте? - Аз ли? Нищо.
Марио се обади в полицията. - На приятелите от нравствения отдел.
Представете си иначе какъв скандал щеше да стане!
Те бързо ли пристигнаха? - Не помня. Не ни беше до часовници.
А сега ще се опитаме да възстановим картината. И ще засичаме времето.
Сега ще убия татенцето и неговата красавица.
Докато не съм се разсърдил, ти ще изтичаш до стая 7.
Когато дотичаш, обади се на приятелите си от нравствена полиция.
Ще видим колко бързо ще пристигнат. - Марсел, кажи му!
Добре де, през онази нощ те дойдоха наистина бързо.
Да кажем, за 5-6 минути? - Имаше толкова много кръв.
Или за 2-3 минути? - Може би.
А може да са били наблизо? - Всъщност да, без съмнение.
Помниш ли им имената? - Не.
Нали не искаш да убия тлъстото татенце?
Макар че сигурно не ти пука за него.
Бяха двама полицаи.
Масар и Ре.
Този с очилата е Ре. Опасен е!
Но е абсолютен глупак. Другият е Масар.
Къмпинг "Льо Пилон"
Видя ли каква кола, а?
Вижте, това е собственикът на колата! - Какъв красавец!
Мюзар. Съгласен съм. Теодор Мюзар, да, много добре.
Защо му викат Скъперника? - Защото е скъперник. Обича парите.
Защото Теодор Мюзар не може да живее без тях.
Между другото, сега той е червив с пари.
Рулетка, бакара, блек джак – всичко, което попадне на зеленото сукно,
отива в джоба на Скъперника.
Той притежава целия игрален бизнес от Марсилия до Монтон. Дори боулинга.
Събличай се! - Какво?
Казах – събличай се! - Добре. Събличам се.
Слизай, трябва спешно да се обадиш на някого.
Да не си луд?
Да. - Добре. Вече звъня.
Няма ли да попиташ на кого? - Не.
А колата ми? - Ще ти трябва ли, за да се обадиш?
Не, разбира се. - Е, щом е така...
Боже милостиви, откъде се взе тоя идиот.
"Нос Антиб"
ТИВОЛИ кабаре, игрален дом
Добър вечер. Тук ли е г-н Теодор Мюзар?
Шефът обикновено идва към 10 часа. Скоро ще бъде тук.
Заповядайте, господине. - Отлично. Благодаря.
"Господин Мюзар"
Какво? По-добре ми донесете панталони, идиоти такива!
"Не ме безпокойте"
Край на залаганията.
100 на номер 4. - 100 на 4.
Залагайте, моля.
Четири, черно, четно.
Това е за вас. - Благодаря.
Залагам 100 франка. - 100 франка.
Няма нищо страшно. Най-обикновен взрив. Опасността вече премина.
Моля, придвижете се към изхода.
Повреда ли? - Да.
Истински ли е? - Не.
Въобще не се опитах, нямаше да успея. Знам си възможностите.
Ама че вечер. Отидох в казиното, за да предам нещо
на един човек, който спечели купища пари, а изведнъж ни нападнаха.
Не може да бъде! - Може! Сигурно беше бомба.
Представяте ли си – бомба!
При такава голяма престъпност мога да си представя всичко.
Вече няма опасност. Лека вечер. - Лека вечер.
Довиждане.
Ако Ашил има пръст в това, искам до 48 часа да го видя
насред булеварда, завързан гол за някое дърво.
Още не сме изчислили щетите. - Парите не ме интересуват.
Много сте сръчен. - А как иначе? Всеки ден сменям гуми.
Не бих отказал нещо разхладително в приятна обстановка.
Освен ако вашите терористи не са взривили всичко.
Ако ще пием шампанско, нека да е добро.
Мисля, че имам една бутилка вкъщи, ако ви устройва.
Много добре.
Ще ми разрешите ли? - Разбира се.
Нима ще изоставите колата си тук? - Тя не е моя.
Но... - Нали ви казах, колата не е моя.
Не съм предполагал, че ще опозная тази част от Лазурния бряг.
А ето, че съм тук!
Когато дядо сложи тук тази картина, баба за малко да го напусне.
Но когато сложи тази, тя го напусна.
И аз бих искал да рисувам. - С пистолет ли?
Не се ли страхувате? Срещате някакъв тип на пътя,
довеждате го в голяма, празна къща...
Аз не срещнах тип, а приятен мъж,
който ми помогна да сменя гумата.
Ако мисля, че може да ме изнасилят, няма да се запозная с никого.
Освен това не сме сами.
Тук има шофьор, икономка, готвачка и куче...
Но все пак имате право. Навярно съм самотна.
Това да не би да е... - Да.
Мой приятел е. Много сме близки. - Министърът на...
На различни министерства. Веднъж дори беше министър-председател.
Сега участва в някакви съвети, докладва в Международния валутен фонд.
Питам се дали това не е някаква игра. А вие, господине, на какво играете,
когато не изкарвате дамите от правия път?
На стражари и апаши. По малко за всяка от страните.
Чакай малко. Май започвам да си спомням.
Ти така небрежно подхвърляш фрази като:
"Обичам красотата... Със загубата на изкуството,
хората се отказаха от едно чудо... "
Сякаш ни показват по телевизията.
Имаш добра памет. - Не. Не помня къде съм те виждал...
Позна – по телевизията.
Аз съм писателка. Едмон Пюже-Ростан.
Не си ли чел нещо от мен? - Аз чета само комикси.
Пишеш много хубаво. За самотата...
За самотата и за възрастта.
Все неща, за които си нямаш понятие.
Големи глупости пишеш, когато пишеш за любовта.
"Двама полицаи от градската полиция
измъкнаха Теодор Мюзар от телефонна кабина,
където той се е намирал в доста жалко положение.
Рано тази сутрин полицаи са открили на пътя
напълно изгорялата кола на Мюзар."
"Ако към това се добави и взривът в казино "Тиволи",
се налага извода, че някой се опитва да сплаши уважаемия г-н Мюзар."
Но кой? Той няма врагове.
"Нова война между групировките?"
"Да", потвърждава началникът на полицията Гримо."
Докога ще вдигат цените на закуските, Ашил?
Кроасанът вече струва 1.30 франка! Повече от това няма накъде.
Ето, това са 1 франк и 30 сантима!
Ако не ядем кроасани, ще трябва да се храним със сухари, г-н комисар.
Ще трябва да се примирим.
Тревожи ме това, което е станало снощи.
Позор! Ще разбера Скъперника, ако реши да се оплаче.
Но ти каква полза имаш от това?
Никаква. Но Скъперника със сигурност ще реши,
че взривът е работа на моите корсиканци.
А не е ли тяхна работа?
Давам думата си. За какво ни е война?
Сега всичко зависи от Скъперника. Ние сме друго нещо.
Съжителство продължава, докато се спазват договорите.
Договорите ли? - Знаете, че те са подписали договор.
Мирни преговори между бандити? Това не ме засяга, Ашил.
Редът в града също ли не ви засяга? Г-н комисар, редът е нужен!
Корсиканците слагат бомба на марсилците,
а марсилците отвръщат със същото. Нима това са безредици?
По повод бомбата, да допуснем, че арестуваме Ашил.
Би било чудесно! - Ще го проучим подробно.
Ще издирим свидетели, например, корсиканеца, който ти открадна колата.
Много добре!
А ти ще насочиш агента ни към няколко килограма
наркотици в шкафа на Ашил... - Разбира се.
Но, разбираш ли, в такъв случай ще се наложи един "исторически компромис".
А това не ми харесва.
Разбери, че аз служа на закона. А ти?
Вие знаете, г-н комисар. - Така си и мислех.
Повярвай ми, по-добре е нещата да си останат такива.
Аз ще почакам, а ти действай.
Който първи разбере нещо, веднага се обажда на другия.
Мисля, че таксито ви пристигна.
Извинете, имам навици на стара мома. От 9 ч. до 13 ч. работя.
Балзак и Зола също са работили сутрин. Но пък са спели през нощта.
Едмон, възхитен съм от енергията ви!
Довиждане, госпожице. Към къмпинг "Пилон"!
Колко? - 75 франка.
Дайте ми касова бележка, моля.
Г-н Серути е тук. Ще го приемете ли? - Очакваме го.
Но нека този път да влезе през вратата.
Скъпа, моля те, дръж се спокойно и достойно. Другото остави на нас.
Оправихте ли сметките? Оценихте ли моите нужди?
Няма да крия, че ако днес да уредим всичко...
Ей сега ще уредим всичко.
Позволете да ви представя г-н Волфони. Помага ми, откакто убиха съпруга ми.
Той помага и на майка ми, откакто убиха малката ми сестра.
Ашил – добрият приятел с хризантема между зъбите.
Серути.
Антонио Джузепе Серути.
Роден през 1936 г. в Реджо ди Калабрия.
Лежал 12 месеца в затвора Монкалм, заради въоръжен грабеж.
18 месеца. - Да, вярно, 18 месеца.
Защо после не се върна в Канада? Казват, че там е много красиво.
Да, красиво е. Но зимите са много студени.
Щом обичаш топлия климат, може да ти подготвим документи за тропиците.
От всички документи най-живо ме интересуват тези на Френската банка.
С лика на Блез Паскал в ъгъла.
Ще замина, веднага щом си получа парите.
Ще трябва да платиш, приятелю. Няма друг начин.
Опитвах се да избегна тази ситуация на всяка цена.
Май се опитваш да ме шантажираш, а? - Аз? Опазил ме бог!
Плащам си честно данъците, имам си къща.
Аз съм най-обикновен честен гражданин.
И ще ми се наложи да се обърна за помощ към полицията.
Към инспекторите Ре и Масар ли?
Да. Към Ре и Масар. Заплахи, опит за изнудване!
Г-н Серути, ще се наложи да дойдете с нас.
В службата им плащат по-малко, нали?
Пипнахме те, Серути!
Казвай, ти ли уби Марио? Не отричай! Това няма да ти помогне!
Г-н Проая. - Да?
Проговори ли? - Още не е.
Вкарайте го в карцера. - Чакайте! Дали да не се заема лично?
Не, само ми напиши доклад за задържане на местопрестъплението. Няма друго.
Това е ваше, госпожо.
Татко!
Не може да влизате тук, госпожице. Нито крачка повече!
Какви са тези шеги? Защо пускате тук непълнолетни?
Но, татко!
Добре. Ела при мен.
Обясни ми. Искам да разбера. - Аз също, татко.
Вече не учиш ли в Англия? - А ти вече не си ли ченге?
Викай по-силно.
Какво правиш в затвора? - Пиша си мемоарите.
Били ли са те? - Не съм те пратил в частно училище,
за да ми се върнеш оттам с революционни идеи!
Защо си избягала? - Домъчня ми.
За театъра? За Айфеловата кула?
За теб.
Времето ти изтече, Серути. - Серути?
Джак Изкормвача се е казвал Мърдок, Лудият Пиеро – Лотрел.
Никой не убива под своето име, за да не опозори семейството си.
Огорчен съм от постъпката ти. Там са най-хубавите поляни на света,
има смяна на кралската гвардия, та дори и крикет! А ти си избягала.
Какво разочарование за бащата! И какъв урок за престъпника!
Отиди там и ме чакай! - Едмон, 643893.
Ами ако се появиш чак след 15 години? - Носейки главата си под мишница ли?
Тръгвай, Серути.
Оставете ни.
Изпратили са те от Париж, за да разследваш смъртта на комисар Бертран.
Това ли наричаш вътрешно разследване?
Много добре, но кажи ми, Станислас, знаеш ли, че полицията се е променила?
И още как се е променила!
Корумпираният комисар Бертран е застрелян от инспекторите Ре и Масар,
не по-малко корумпирани от него и работещи за Ашил.
Но за да бъдем справедливи, Ашил не работи в полицията.
С Ре и Масар ще се оправям аз.
Доживотна пенсия? Почивка? Повярвайте, заслужават нещо по-лошо.
Ами Ашил? - С него няма да се справя.
А ако успееш? - Нямам за какво да се хвана.
А той има адвокати, счетоводители, политически връзки.
Връзките не са непробиваема броня.
Знаеш ли за кого ми напомняш с тези свои принципи?
Той е обмислил всичко, като трябва, първо е стрелял във въздуха,
но не е успял да стреля втори път.
Аз не съм от тези, които стрелят във въздуха. Не искам снимката ми
да се появи на входа на префектурата. - Не се и налага.
Така ли? Животът доказва обратното. Ще ги арестуваме, осъдим и затворим.
И след пет години пак ще излязат! Добре знаеш, че са непоправими!
15 години арестуват едни и същи хора! Това са дребни риби.
Но шефовете им – те още малко и ще започнат да ни заповядват.
Г-н комисар, в ябълката има червей и не е лесно да бъде изваден оттам.
Аз искам да убия този червей. Мога ли да разчитам на помощта ти?
Колко далеч си готов да стигнеш, комисар Боровиц?
Много далеч.
Защо бяхте тук, когато пристигна полицията?
Не успях да се скрия. - Тоест, полицията ви изненада?
Да, г-н прокурор. - Няма логика.
Добре, разкажете ни какво всъщност се случи.
Да, г-н прокурор.
Позволете ми да се приведа в приличен вид. Имах среща с покойника.
Тя трябваше да се състои тук. Не, тук. Да, точно тук.
Чакам си аз уважаемия покойник и съм малко развълнуван.
Мога ли да продължа? - Готов ли си?
Да, а вие? - Продължавай!
Няма ли да съжалявате? Тогава да тръгвам!
Блокирайте целия район!
Антоан Серути! В името на закона, арестуван сте!
Той стигна твърде далеч!
За това не се бях сетил.
Внимание! До всички постове! Избягал е опасен престъпник!
Име – Антоан Серути. Възраст – 40 години.
По време на бягството е бил облечен със сини дънки, маратонки,
розова риза и светло кожено яке.
Въоръжен е с "Магнум-357". Пистолетът не е зареден.
Довиждане, г-жо. - Благодаря.
Г-н Агостинели? - Да.
Какво става? Мой ред е!
Браво, г-н Агостинели, но не включихте фаровете.
Продължавайте така и ще видите книжка, когато си видите ушите.
В града е забранено да се свири с клаксона!
Не дадохте предимство и карате с превишена скорост!
Видяхте ли как карат! Давате книжки на всякакви!
Преминаването е забранено.
Карайте.
А, ето я и полицията. Още не сте взели книжка, а вече ще ви я отнемат.
Не взехте изпита! - Колко сте суров с мен!
Обаче спрях на знака "Стоп", нали!
Скъпа, трябва да вкараш някой персонаж, като г-н Боровиц
в бъдещия си роман. Разпитай го добре.
Едмон каза, че ще останете няколко дни при нея.
Не съм сигурен, нощта едва започва. Кой знае как ще завърши.
Зависи от позвъняванията по телефона. Ще се наложи да спя облечен.
Облечен или съблечен, къде точно ще спиш?
В розовата стая. Наредих да постелят там.
Аз спя в синята стая. А вие?
Ако не е свършило, ще може ли още? - Разбира се, Шарлот.
Момичето е при нас само от два дни, но вече много я харесваме.
Когато политиката се умори от мен, мисля да се настаня тук,
където имам толкова много приятели. - Искам още ягоди.
Разбирам ви – слънце, риболов, голф. - Татко, искам ягоди.
Разбира се, заповядай.
Желанията ми не ти ли се струват странни?
Уикендите ви се струват все по-кратки. - Нормално е, предвид състоянието ми.
Правителството излиза в отпуск... - Струва ми се, че Шарлот
каза нещо много интересно.
Не мога да си представя, как успявате да се справите
с всичките си задължения. - Бременна съм!
Дъще, дадохме ти ягоди, просто яж и се дръж прилично.
Аз съм на 14 и половина години и съм бременна!
Чу ли, какво казах? - Каза, че си на 14 и половина години
и си бременна. Чудесно. Но това не е нищо особено.
Веднъж четох в едно списание, че негърките забременяват на 8 години.
Например, Моцарт е проявил своя гений още в ранното си детство.
Да.
Ще пием ли кафе в гостната?
Чичо Стан излиза да се поразходи.
Чичо Стан ще се върне и ще ти донесе един голям бонбон...
Чичо Стан ще донесе ли и дъвка?
На малката Шарлот страшно й се иска нещо такова.
Почерпете момичетата, господине. - Не си го и помисляйте, дечица.
Стана вече доста късно. Отдавна трябваше да сте си вкъщи.
Чакат ви родители, близки или дори годеник.
Татко Ланглоа е страшно изморен, а мамчето е толкова измъчена.
Не, още не ми е дошло времето. - Хайде, прибирайте се!
Лека вечер, момичета.
Няма да ви изпращам. Сигурно ви чакат с кола.
Предайте на г-н Ашил, че има много добър вкус.
Какво ще правим сега?
Какво е това? - Прерових цялата префектура,
но не намерих светена вода. Наложи се да взема обикновен бензин.
Струваше ми почти 300 франка!
Трябваше да извикам екзорсист, за да купи осветени свещи.
Екзорсист ли? Но защо, г-н Серути?
За да прогоня дявола, г-жо Ланглоа!
Сестра ми дойде тук и веднага се озова в небесата!
Бедният комисар Бертран – също. Та дори и нещастният Марио.
Казвам ви, това място е лошо!
Тревожа се за вас! Това е вредно за здравето...
Но къщата не е моя! Аз съм само управител!
Значи това не е семейно гнезденце? Още по-добре!
Съвсем друго щеше да бъде, ако г-жа Ланглоа беше родена тук...
Любов към родното огнище...
Искате ли една студена бира?
О, не, г-жо Ланглоа. Нямам никакво време.
Ще позволите ли?
Г-н Мюзар? Готов съм да паля.
Но какво да правя с тези двамата? Да ги изгоря ли?
Честно казано, така ще бъде най-добре.
Имам добри новини за вас. Няма да ви изгоря.
Добър човек е тоя Скъперник.
Това не е всичко. Но както се казва, ако ще тръгваш – тръгвай! Време е!
Чакаш ли ме, кученце?
Ето ти бонбонките. Още ли искаш?
Виж какво съм ти донесъл. В различни цветове са.
Но да знаеш, че с тях гълташ и въздух.
Ще се надуеш и ще пускаш лиги.
Какво става? Чух кучето да лае. - Поразходих се, за да се успокоя.
Не само съм потресен,
но съм и ужасно огорчен.
Внимавайте, заплашват ни със смърт!
Ти чу ли го?
Чу ли го да се обажда на Скъперника?
Както сега чувам вас, г-н Ашил.
Добре.
Аз ще си разправям с г-н Теодор Мюзар.
Тихо, мирно, нежно.
Но какво да правим със Серути...
Пристига, заминава...
С две думи – неуправляем е!
Освен това не харесвам хора, които си играят с огъня.
Ужасни са.
Говорих с лекаря, който лекува г-жа Ланглоа.
Приказвахме си за горските пожари.
И какво?
Той каза, че всички пиромани са психопати и лъжци.
Може той да е измислил всичко сам.
И отмъщението, и сестричката.
Е, и какво? - Да е измислил сестричката ли?
Чувал съм и по-глупави измислици.
Дъртата няма син?
Значи, Рита няма брат?
Откъде се появи тоя тип?
Още не е ясно, Ашил, но ще разберем.
Не ти ли се струва странно, че всички заминават някъде?
Не ти ли се иска да видиш изгрева?
Татарските степи? - Каните ли ме?
Не. Мога да те поканя само на вечеря
и да ти разкажа за пътуванията си между калмарите и десерта.
Самолетът на полет 165 от Техеран кацна на терминал 8.
Техеран? Техеран ли казаха? - Да. Заминавате ли?
Не. Посрещам.
Довечера в 9 часа, среща на летището. Вечеря за двама.
"Полет 165 от Техеран"
Виж, миличък! Това е чичо Мишел. Бягай бързо при него. Бягай!
Трябва да се изпишкаш! Зайчето ти - също.
ЗАТВОРЕНО поради ремонт
Изсипи го в писоара.
Не мога! - Можеш, можеш.
Пусни водата! - Свършено е с мен!
Твой проблем.
Вземи си зайчето.
А това боядисайте в синьо. - Добре, г-н Мюзар.
Ще стане дори по-добре от преди. - Всяко зло за добро, г-н Мюзар.
Ще излезе скъпо, но ми харесва!
Кой? Извинете.
Един казва, че иска да ви донесе фрак. - Това е оня кучи син! Да!
Исках да разбера дали има нещо ново. Още ли не си ми простил?
Простудите започват от краката. - Тебе какво те интересува?
На мен хич не ми пука. Обаче Ашил се тревожи.
Той иска да ви информира, че на летището всичко е минало гладко.
Продължавай. - Пътникът е пристигнал благополучно.
Меко кацане, добра видимост, безветрие.
Просто идеално! Разбра ли?
Но после всичко тръгнало с главата надолу. Дядката хванал малария.
Изкормил заека в писоара и пуснал водата.
Иначе всичко наред ли е при теб? Харесва ми синия цвят в кабинета ти.
Откъде знаеш? - Видях, когато си оставях часовника.
Какъв часовник? Будилник за еднократна употреба ли?
Точно така. Ако имаш последни желания, любими молитви,
казвай ги по-бързо, защото след 15 секунди той ще се взриви.
Да се махаме! Бързо! - Не разбрах, синьото устройва ли ви?
Но синьото...
"ГАНГСТЕРСКА ВОЙНА В НИЦА"
Колко тъжно!
Кафе с мляко за г-н комисаря? - Да е двойно.
Ще ми донесеш ли кока-кола?
Не, не и не. - Наистина ли не?
Добре. Аз ще отида. Извинявай.
Ало, мамо? Аз съм. Откъде се обаждам ли? От Ница.
В Англия ли? Какво говориш! Татко ме върна обратно, домъчняло му.
Искал да ме види. Не може да живее без мен. Не ме пуска нито на крачка.
И на кино не мога да ида сама. Искаш ли да говориш с мама?
Добре. Целувам те.
Изпраща ти целувки.
Ти каза ли й, че ще става баба?
Казах го, за да привлека внимание. - Чие?
Твоето. Иначе нямаше дори да ме погледнеш.
За другите винаги намираш време.
Преди пет години ми обеща да отидем само двамата в Бул
и свали една дърта виолончелистка. Преди две години ми обеща да плаваме.
И отидохме. - Да, ама на яхтата имаше още някой.
Как й беше името? - Госпожа Маршан.
Нищо не разбираш. Че тя е вдовица.
А онази твоя "чайка"? Пак ли нищо не разбирам?
Г-жа Пюже-Ростан е приятелка на майка ти. Знаеш ли откога се познават?
Познавам те от 14 години и 8 месеца. И през цялото това време
не мога да си поговоря с теб дори 10 минути за каквото искам.
Добре, да поговорим 10 минути.
Къде отивате?
Шарлот, не се дръж като дете! Шегувах се! Нямах предвид 10 минути.
Майната ти! - Ще разбия вратата!
Разбий я! Като миналата година в Бул, когато приятелката на мама
искаше да се самоубие! - Шарлот, моля те!
Защо? Страх те е, че онази бабичка ще ме чуе ли? Тя е долу.
Тъкмо пие червено вино! - Забранявам ти да я наричаш така!
Г-жа Ростан е прекрасна млада жена. - И може да се владее.
Искаш ли утре да поиграем тенис?
Лайно!
Едмон, аз съм.
Лайно!
Много хубаво! Браво! Благодаря!
Ама че лайно!
Добре, добре!
Полиция! - Да?
Виждали ли сте този човек? - Мисля, че да.
Мъж със смокинг, в 10 сутринта, с цвете на ревера.
Искаше ми и касова бележка. Такова нещо не се забравя.
Масар, сянката ти се обажда.
Благодаря. Да?
Момиче ли?
Стой там, идвам веднага.
Луи, какво отговориха от Париж относно оня тип?
Какъв тип? - Онзи, който се представя за Серути.
Ела, малкият. Всички данни са на бюрото ми.
Размер 13 на 18. Отлично качество.
Комисар Боровиц. Шеф на отдела за вътрешни разследвания.
Виж го как се смее. Има на кого.
Какво става? - Тук е. Ще се скрия и ще го изчакам.
А когато се покаже, ще го застрелям. Ще чакам, докато се появи.
Само ако знаеш какво те чака, приятелю!
Нищо не може да ме изненада.
Не се заричай.
Какво е това?
Е, и?
Шефът на отдела, Боровиц. От централното управление.
Голям специалист по чистките. - Хич не ми пука дали е шеф или не е.
Обаче грешиш. Знаеш ли как му викат? - Как?
Перачката. Това нищо ли не ти говори?
Коравосърдечен, безчувствен. Не се привързва. Като на длан сме му.
Без значение дали е Серути или Боровиц, той има дъщеря.
А това означава привързаност. - По-добре го остави на мира.
Знаеш ли колко е хубава Венеция есента?
Поне толкова не сме ли заслужили от Ашил?
А когато се върнем, този идиот вече ще си е заминал.
С такова темпо нищо няма да постигне.
Ще се присъединя към теб, Жорж, но по-късно. Трябва да го застрелям.
Съветвам те да го улучиш.
Ще паркирам и ще дойда.
Ще се видим в залата, ще се забавя. - Побързай!
Басейн. Сауна.
Успокойте се и се отпуснете.
Какво означава полунощното слънце?
Нещо специално. Обикновено разказвам за него след вечерята.
Какво ще правиш довечера? - Винаги мога да променя плановете си.
Какво правиш тук? - Както виждаш, разпускам.
Обаче си имаме гости. - Повече не ми определяй срещи.
Говоря така, все едно нямам деца.
Добре. Значи довечера в девет.
Маса за двама. И си облечи рокля за всеки случай.
Нали не искаш да ме убият пред Шарлот? - И пред мен не искам.
Добре, сега ще уредим всичко. Ето че поговорихме.
Всичко наред ли е? - Отлично! Превъзходно!
Не е ли горещо? - Не, не!
Превъзходно? Доволен ли си?
Пуснете ме! Отворете!
Кранът...
Сега вече разбра ли защо реших да напусна работа?
Счупи се. Ама че работа.
Благодаря.
За какво се разправя?
В статуята има наркотици, но всъщност, това е талк. Много заплетена история.
Както обикновено. Полицаите как са? - Има и по-честни.
Дано всичко да свърши добре.
Ще се прибера с такси. Трябва да ходя на масаж, на педикюр, на фризьор...
Ще се върна за вечеря. - Обеща да ни заведеш на ресторант.
Той ни оставя колата. Това поне е добре.
Да? - Аз съм, Ре.
Качвай се.
Какво още? - Аз съм, Серути.
Какво искаш, мръснико? - Да те предупредя.
Гримо ще те разпъне на кръст. Ре е мъртъв.
Съмнявам се. Чувам го как идва с асансьора.
Идва, но мъртъв.
Госпожице, свържете ме с адвокат Рилсон.
Да! По най-бързия начин!
Е, Ашил, къде е трупът?
В стаята е, но аз нямам нищо общо. - Ще видим.
Ашил, в дома ви бе открит трупа на инспектор Ре.
Разбирате ли, че сте заподозрян в убийство?
А вие разбирате ли, че ме разсмивате?
Да убия полицай? В дома си? Без пистолет?
Чуйте ме, началник. Претърсете дома, но няма да намерите и джобно ножче.
Искам да знам, на кого дължа всичко това!
На мен.
Серути? Ти пък какво общо имаш? - Ашил...
Представям ти дивизионния комисар Боровиц.
Всичко е нагласено!
Всичко, което кажете, може да се използва против вас, Волфони.
Нагласено, но законно.
Безмилостно! - Съжалявам, г-н комисар.
Радвам се да ви видя. Миналия път се наложи да стреляме по вас.
Заповядах да задържат Ашил Волфони.
Ако всичко е наред, ще наредя арест. Но оръжието все още не е намерено.
Не търсят добре, г-н главен прокурор.
Това е невъзможно! Аз не държа оръжие вкъщи.
Намерихме го в саксията с хортензии.
Негодник!
Пазач!
Отведете ме в килията!
Знам, че не си убил тоя идиот.
Но си убивал други.
Ако към това прибавим рекет, наркотици, сутеньорство,
се получава хубава картинка.
Ще получиш 20 години. Направо като орден на труда.
Слушай, Боровиц.
Прибързваш с тези приказки.
Много е трудно да се каже кой кого ще оплаква накрая.
Току-що ми съобщиха, че Камий е мъртъв.
Какъв удар за Ашил! - Не може ли да измисли нещо ново?
Пуснал е в ход артилерията вместо дипломацията.
С убийството на Ре Боровиц престъпи чертата.
Сега всеки от нас рискува да намери у дома си студен труп.
Може да намерят моя труп на прага ти. - Не бих искал.
Дали не е време да започнем да си сътрудничим?
Мислех, че работиш за Ашил.
Ашил изгоря, когато го обвиниха в убийството на полицай.
Я ми кажи... Ами курвите, хотелите му? Какво става с всичко това?
Не разбирам много от тези неща. - Винаги можете да се научите.
Но остава Боровиц. - Остава, да.
Дали ще е за дълго, обаче? - Ре и Камий също имаха такава идея.
На твое място щях да измисля нещо друго.
Щях да потърся алтернатива.
Измислил ли си нещо? - Точно затова съм тук.
Г-жа Пюже-Ростан, моля.
Едмон? Искаш ли да вечеряме заедно?
Да се видим в ресторант "Ескинад" довечера в 9 ч.
Да, само двамата.
Как така "какво мисля да правя"?
Направил съм всичко необходимо! Проверки, обиски, хайки.
Претърсихме всички изоставени вили. Разпитваме дори маниаците.
С този тон как още не са те пребили? - Няма да преговарям с похитители!
Никога!
Ту те устройва, че съм честен полицай, ту не!
Разбирам. Готов си да пожертваш операцията заради дъщеря си.
Повтарям – разбирам те!
Готов си да ме натопиш още при първата възможност.
Не само теб, но и префекта, и самия министър!
Всички ще умрат, ако това ми помогне да намеря Шарлот!
Не желая да слушам това бълнуване, г-н дивизионен комисар!
Мамка му!
Ако похитителите се обадят, ще ти дам инструкции.
Знаеш ли къде можеш да си завреш инструкциите?
Първото, което ще ни предложат,
ще е размяна на Ашил срещу Шарлот. - Ще ти кажа – за нищо на света!
Отне ми 15 години да пипна Ашил!
15 години той се подиграваше с мен, а аз мълчах!
Днес, благодарение на теб, той е в затвора и там ще си изгние.
Писна ми! Аз съм дотук.
Да, Боровиц.
Много сте мила, госпожице. Благодаря.
Свържете ме с главния прокурор, моля.
Г-н комисар, може ли... - Затворете вратата.
Не, излезте и затворете вратата.
Г-н главен прокурор, обажда се Боровиц.
Имате ли добри новини? Намерихме пистолета.
Сигурен бях!
Получихме самопризнания. Сега вече Ашил ще пропее.
Да го изпратя в Съдебната палата? Дайте ми заповед за освобождаване.
До скоро, Боровиц. - До скоро, г-н прокурор.
Влезте!
Искам да ви питам една дреболия, която наистина ме интересува.
Какво прави шефът?
Докъде стигнахте? - До никъде.
Знам, че навсякъде са сложени кордони. Нима вярвате, че това ще помогне?
Имате ли по-добра идея?
Засега не, но ако бяха възложили разследването на мен,
щях да го проведа по друг начин.
Да изляза ли? - Не, не.
Едмон, има ли нещо ново? - Засега не. Иначе щях да ти се обадя.
Ще закъснееш ли? - Малко.
После ще ходя на масаж. Болките се появиха отново.
Не, не знам колко време ще отнеме.
И какво щеше ти да направиш, ако водеше разследването?
Щях да имам резултат много по-скоро, г-н комисар.
Ние с вас много си приличаме. И двамата спокойно заобикаляме устава.
Да, но целите ни се различават. Камий беше убиец, а Ре – корумпиран.
Жалко, че не бяхте тук, когато комисар Бертран падна на поста си.
Докато ви чакахме, трябваше доста да се потрудим.
Относно Ре – корумпиран или не, той беше отличен полицай.
Просто някои хора не знаят кога трябва да спрат.
А някои знаят, така ли? - Да.
Да не би инспектор Масар да си връща бойния дух на специалното отделение?
Имаш ли някакво предложение?
Да кажем, че намеря малката.
Искам срещу това да получа не само радост от изпълнения дълг.
Тъй като работата е спешна, бих искал да знам какво сте решили.
Човек предполага, Бог разполага.
Ако успееш, ще можеш да се обръщаш към мен на малко име,
за Шарлот ще станеш "чичо", а за мен – желан гост в имението ми в Париж.
Ще станем неразделни. И освен това няма да ти преча повече.
Честна дума?
Щом си се върнал в полицията, забрави вече апашкия жаргон.
Знаете ли колко е часът? Няма ли да вечеряте?
Добре, какво е положението? - Отцепили сме района в радиус 50 км.
Претърсваме. - Добре, продължавайте с издирването.
Какво става?
Отивам в града. Ще дойдеш ли с мен?
Ето заповедта от прокурора.
Ами адвокатът ми? Съобщете за това на адвоката ми!
Г-н Рилсон вече е в кабинета на прокурора.
Закъсняваме! Да побързаме, за да не изпуснеш почерпката.
Това не е пътят за Съдебната палата.
Действаш незаконно.
Аз съм следствен! Върнете ме в ареста! - Не знаех, че обичаш природата, Ашил.
Прав е. Целомъдрие, медитация, душевен мир.
Но ако сам не се възпираш, такива неща можеш да направиш!
Тогава следва доживотен затвор. И повече не пречиш на никого.
Гримо? Чакам Боровиц. Какво става?
За какво става дума?
Трябваше да доведе Волфони, а все още го няма.
Къде е Боровиц? - Не съм го виждал. Тръгна си към 6 ч.
Г-н прокурор? Обадете ми се пак на другия телефон.
Да. По въпроса с отвличането, правим всичко възможно.
Боровиц трябваше да ви доведе Волфони, но не днес, а утре.
Да, за изясняване на подробности...
Можехте да ме уведомите, че има промяна.
Обвиняемият е пред мен, но Мейар просто е забравил да ви се обади.
Дърпа слушалката, за да се извини лично. Дочуване, г-н прокурор.
Измисли нещо!
Да, г-н прокурор, много съжалявам.
Кълна се, че нямам нищо общо с отвличането на дъщеря ти.
Ще ми кажеш къде е тя, Ашил. - Повтарям, не знам нищо за това!
Не знаеш ли? Измисли нещо. А ние ще отидем там и ще потърсим.
И ако не я намерим, ще отидем и на друго място.
А когато се върнем, ти вече ще си се сварил.
Не бива да пускаме компресора. Ще вдига шум, а вече е късно.
Температурата ще бъде до 120 градуса. - Ще се оправим някак. Нали, Ашил?
Стан, донесоха ти някакъв пакет. Какво да го правя?
Кой го донесе? - Някакво момче.
Как изглежда пакета? - Кутия, вързана с канап.
Отвори я.
Боя се, че ще закъснееш за почерпката, Ашил.
Стан, какво става?
Обувката на Шарлот. Боже, колко се изплаших!
Чакай малко, тук е написан някакъв номер.
432-067.
Добре. Запомних го. Благодаря.
432-067. Какво е това?
Ти нищо не знаеш. Пълен идиот. - Това е ясно.
Че е идиот ли? - Че нищо не знае.
Ало! 432-067? Кой си ти? Обущар? Портиер?
Тук е "Тиволи", г-н Боровиц. Рулетка, хазартни игри.
Аз се казвам Люсиен. Тъмна коса, тегло 110 кг.
Трябва ти диета. - Нискокалорична или безвъглеродна?
Явно затворническа.
Ще ви дам един съвет, г-н Боровиц.
Преди да ни затворите, затворете телефона и ние ще ви се обадим.
Какъв е номерът ви? - 433-632.
Можеш да изключиш котела. - Много добре.
Започвам да си мисля, че не лъжеш. - Най-сетне.
Но е рано да се радваш. Все пак именно ти ми прати Камий.
Ало! Боровиц на телефона. - Татенцето иска ли новини?
Не се тревожи, малката е жива и здрава.
Можех да ти се обидя, задето ме затвори гол в телефонна кабина.
Но аз ти прощавам, драги мой.
Повтарям, какво искаш от мен? - Нищо. Това учудва ли те?
А аз вече се канех да пусна Ашил. Даже го освободих от затвора...
Връщай го в пандиза, нека да гние там! Свършено е с живота му.
Да поговорим за дъщеря ти... - Би ли я повикал? Искам да я чуя.
Имаш право.
Доведи малката.
Тя вече идва, приятелю.
Кажи здрасти на татенцето си.
Здрасти, Стан. - Здрасти, дребосъче. Как си?
Ужасно! Да беше ги видял! Казах им, че ще ги убиеш. Те много се учудиха.
Все пак се постарай да няма глупости. - Аз съм добре, не се тревожи за мен.
Имаш чудесна дъщеря. Ще ми е мъчно да се разделя с нея, когато ти я върнем.
Ако си съгласен, можем да я разменим тази нощ.
Разбира се, че съм съгласен.
Но ти говориш за размяна. За каква размяна става дума?
Сто бона.
Двеста!
Ти не си в ред. Откъде да ги взема? - Аз ще ти ги дам, скъпи мой.
Ще ти върна момиченцето и ще добавя двеста хиляди.
И всичко това в замяна на една мъничка разписка.
Добре. Кога и къде?
На пътя за Сен Пол. На трети километър, точно в 11:00 ч.
Нали не трябва да ти напомням да дойдеш сам?
Няма нужда.
Този полицай вече е съвсем безпомощен.
Ти? Какво става?
Прав бяхте да ми се доверите.
Все по нощите ли бродиш, Станислас?
Можеш да се гордееш, че се изплаших заради теб.
Малка досадница.
Браво, Масар! - За нищо.
А аз си мислех, че блъфираш, когато говореше за разследването.
Знаеш ли, те едва не го убиха! - Така ли? Ранен ли си?
Да.
Сериозно ли? - Нищо страшно.
Исках да се разбера с Тео, но той не беше сам.
Банда ненормалници. Наложи се да го застрелям.
Вечерята!
Какво става?
Пиер се спъна в килима. - Идиот. Е, време е.
Шарлот! Шарлот!
Ще трябва да оправите всичко това.
Неизбежна самоотбрана... Случва се.
Предупреждавах ги!
Не ви прикривам, но трябва да знаете, инспектор Масар...
Комисар Масар, може би?
Комисар Масар, разбира се.
Полицията само печели, получавайки надежден офицер.
Ето я и малката! Как е, всичко наред ли е?
Здрасти, кръстник. - Браво!
Поздравленията са за комисар Масар. - За кого?
Казо, дай му ключовете за твоята кола.
Няма да почиваме на старите си лаври. Връщай плячката.
Дай ключовете за белезниците на Ашил.
Не може да бъде!
Да тръгваме, тлъст глупако!
Не му ли е твърде много?
Ало! Операция "Шарлот"! Операция "Шарлот"!
Браво на теб! - Вече си прочута. Обажда се Боровиц.
Ашил Волфони е избягал с помощта на инспектор Масар.
Внимавайте, въоръжени са! Забелязани са на пътя Кан – Сен Пол дьо Ванс.
Ако завиеш надясно...
Ще отидем в Монтон, Сан Ремо. В Италия.
С толкова убийства зад гърба си, искаш ли да прибавиш към това
и подкуп на длъжностно лице? - Гадина!
Ето ги и моите приятели.
Мирно! Аз съм инспектор Масар!
Г-н Масар, очакваме ви. В името на закона, вие сте арестуван.
Негодник!
Не съм само аз глупакът! - Млъквай!
Огън!
Е, надявам се, че не ви е било твърде скучно тук.
Животът в провинцията е доста унил. - Какво говорите! Всичко беше чудесно.
Ще ми бъде мъчно за теб, Едмон.
"Ще ми бъде мъчно за теб, Едмон. Ще се върна."
В Бул също беше готино, новоизлюпен братко.
Като стана дума за това, не казвай на майка си за г-жа Пюже-Ростан.
Кажи, че сме живели на хотел или при Казо, или в къща под наем.
Вила в Гару, в сянката на евкалиптите.
Ставали сме рано сутрин, закусвали сме на верандата.
Учила си английския, говорили сме за мама.
Бил съм тъжен. Мечтаели сме си тя да дойде...
Татко! Ще млъкнеш ли?
Не мога. Тя ще ме подозира...
Напред!
Превод и субтитри Иларион Иринков
http://subs.sab.bz