ТЕРЪНС ХИЛ
БЪД СПЕНСЪР
ДВЕТЕ МЕЧКИ /РОДЕНИ С КЪСМЕТ/ (1983)
Мамка ти!
Може ли за минутка. Трябва да говорим. Много ми е трудно.
Побъркват ме. Навсякъде едно и също. Не мога повече.
Да де, да. Животът е труден.
И това го наричат правосъдие.
Правя една грешка, беше нещастен случай, а ми дават доживотна.
Нали знаеш какво се случи? Бях там...
Да, да, знам какво се е случило.
Съдията сигурно е сбъркал главата на майка ти.
Какво толкова.
Мислех, че е жена ми. После казах, че съжалявам.
Да, ама тя беше прекалено смачкана да те чуе.
Да, прав си.
Казвал ли съм ти защо съм тук?
Беше клопка. Имах скапан адвокат.
Май теб викат.
Благодаря ти.
Радвам се, че поговорихме. Като се върнеш, ще ти разкажа защо съм тук.
Какво? Не, това не е "Сийзънс Палас Хотел".
Това е щатския затвор.
Какво? Слушай, бе, откъде да ти намеря две празни стаи с баня?
Не ме интересува какво казва губернатора.
Слушай, най-доброто, кoeтo мога да направя, е двойна без баня. Избирай.
Какво? Точно това казвах. Този следобед се освобождава.
Очаквам няколко доживотни. Не знам къде да ги сложа.
О' Райърдън е тук, сър.
Влизай, влизай. Сега свършвам.
Да, не мога да ви помогна.
Направете всичко възможно, защото това не е единствения щатски затвор.
Как си, Дък? Сядай. - Не, благодаря.
Доживотни, а? - Какво?
Не, не е за теб. Ти си свободен.
Свободен ли? Ама остават ми още 2 седмици.
Идват новаци. Трябва ми място. Прекалено много място заемаш.
А и кухнята работи допълнително заради теб.
Ти струваш на щата повече пари от цялата космическа програма.
- Така ли? - Заслужаваш си почивката. От лудия Тим.
Да, бедният стар Тим. Все още настоява, че е невинен.
Жалко, че майка му иска да го види мъртъв.
А сега искам да си прибереш багажа, да минеш през администрацията
и да се разкараш от тук. - Благодаря ви, сър.
- Попълнете този формуляр и да се маха. - Да, сър.
Дък, много се радвам.
Винаги си добре дошъл. - Благодаря ви, сър.
Свърших комикса.
Искате ли да го прочетете? - Аа, този не съм го чел.
А, Дък. - Да.
Ако пак те притесняват, когато ловиш риба,
недей да потопяваш яхтата.
Копеле. Сега ще те науча.
Почакай само да видиш.
Дай ми още един.
Извинете, едно кафе.
И как започна всичко?
Ами казаха, че не мога да разтоваря камиона, защото съм бил закъснял.
Аз им разправям, че не ме интересува.
Ще си разтоваря камиона и никой няма да ме спре.
Та слизам аз значи и искам да си разтоваря камиона.
Двама ми скачат. Аз се обръщам и единия го вкарах обратно в камиона.
Жак Мечката и Ник.
А, познавам ги. Тия са опасни.
Да, скочиха ми.
Разтърсих ги. Хванах ножа и почнах да ги раздирам.
Трябваше само да ги видиш каква гледка бяха.
Ето, дано да се задавиш.
Искам още един.
Да изпием ли по още една бира?
Ей, дай ни още 2 бири. Веднага.
Чакай, докато свърша с хамбургера.
Казах веднага. Боклукчийската кофа може да почака.
Какво каза?
На мен ли говориш? - Да.
Кажи ми, ти луд ли си или ти е омръзнал живота?
Опитвал ли си се да караш камион с гипс?
Той не е искал да каже това. Ще се извинят и всичко ще свърши.
Да се извиним ли? Теб кой те е питал, бе?
Ей, слушай, дебелак. Хапни още един хамбургер, щото ще ти трябват зъби.
Ей, по-спокойно. Не искам неприятности тук.
А сега да се посмеем малко.
Съжалявам да ви разочаровам, но аз ще съм единствения, който ще се смее.
Е, защо не се смееш?
Насам.
Даде им добър урок.
Боклук, а? - Да, точно така.
Чакай, чакай. Аз плащам.
Добре. Няма да ти откажа.
Страшен е, нали?
За къде си тръгнал? - На юг.
- Искаш ли да се повозиш? - Защо не.
Да, трудно е по цял ден на камион.
- От къде си? - От Манитова.
- Е, ако се покатериш вътре, нямаш проблем. - Благодаря ти.
Къде са ключовете?
- Ами... ето ги. - А, да.
- Роско Фрейзър. - Дък О' Райърдън.
Е, хайде тогава, Дък.
Ало, оператор. Дайте ми ченгетата...
не, искам да кажа... дайте ми... полицията.
Често ли минаваш оттук?
За пръв път ми е. Обикновено карам на север.
Не познавам пътищата тук.
Не се тревожи. Свърши ли шосето ти предавам волана.
Ей, нещо се е случило. Я пусни радиото.
От интензивното.
Зъболекарите са затрупани с работа.
Тримата мъже ще прекарат поне 3 месеца в болница.
Собственикът, който пръв се свести, каза на полицията,
че нападението е извършено от двама души.
Шерифът Хули води следствие и е сформирал група от 10 души,
които ще преследват престъпниците...
В какъв свят живеем.
Ченгета.
И какво от това. Няма от какво да се страхуваме.
- Да. - Вратата.
Карахте с превишена скорост.
Какво? Беше заковано на 50 км/ч.
Махай се.
Дайте шофьорската си книжка, разрешителното, пътния лист.
Откъде идвате и закъде сте тръгнали.
- Нещо друго? - Не, не за сега.
Какво искаш?
- Документите. - Какви документи?
Шофьорска книжка, разрешително, пътен лист. Документите.
Не разбирам. Защо питаш мен?
Защо те питам ли? Нали това е твой камион?
Мой ли?
Чакай. Аз само те попитах: "Искаш ли да се повозиш?" и ти каза "Защо не".
Хайде сега слезте с вдигнати ръце.
Ставай. Ставай и с лице към камиона.
Хайде.
Разтвори ги.
Внимавайте с него. Аз само пътувам с него.
Ти глух ли си? Казах да млъкваш.
Не съм въоръжен.
Аз съм просто скитник.
Да, но 15 г. не ви мърдат.
- 15 години?! - Вдигай си ръцете.
Не чуваш ли какво ти казват?
15 г. ако съдията ви хареса.
А сега се обърнете и си дръжте вдигнати ръцете.
Дълго ви преследвахме. От месеци.
- Какво? - Вдигай си ръцете.
Трябва... да е станала някаква грешка.
Така значи. Така ли го наричате?
Ние го наричаме кражба на камион,
агресия, нанасяне щети на частна собственост...
и престъпна организация.
Добре, момчета. Замръзнете.
Пуснете пищаците. И не се обръщайте.
А сега горе ръцете. Още.
Ти също, боклукчийска кофо.
Прави каквото ти казват. Искаш да ни убият ли?
Уилбър, мисля, че трябва да продължим.
Да, права си, Алекс.
Добре, ченгетата в камиона. А ти, маймуно, им отвори вратата.
Май говорят на теб. Прави каквото ти казват.
И внимавайте. С лице към камиона.
Съжалявам, момчета.
Добре, ченгета. Влизайте сега вътре.
Затвори вратата!
Какво правиш, побърка ли се?
Не! Моля ви, не стреляйте! Не искам да умирам!
Господи, застреляха ги!
За какво се тревожиш? За ченгетата сме два трупа, които липсват.
А ако не спреш сирената, един от труповете ще бъде намерен веднага.
Имаш ли представа къде отиваме?
Ти отиваш, където си искаш.
А, значи си самотник.
Не мога да се гледам в огледалото.
Да. Знам какво искаш да кажеш.
Къде искаш да ходиш?
Колкото се може по-далеч от теб.
Добре. Никога не съм бил там. Ще дойда с теб.
Ще дойдеш през трупа ми.
ПОЛЕТНА ИНФОРМАЦИЯ
Кой е следващият полет до Чатануга?
- ТWА 504 след 20 минути. - Благодаря.
- Една резервация за Детройт. - ММ 116 от 12:35.
- Кой е първият полет? - Иистърн Еърлайнс за Маями след 10 мин.
Не го споменавайте.
Мистър Стайнберг и мистър Мейсън моля да се явят на информацията
за получаване на билетите си.
Мистър Стайнберг и мистър Мейсън моля да се явят на информацията
за получаване на билетите си.
Извинете, искам един билет за...
- Искам един билет за Маями. - Съжалявам, сър, няма места.
Току-що ни извикаха.
- А, да. Мистър Стайнберг и Мейсън. - Аз съм Стайнберг, а това е Мейсън.
Да, ето 1-ва класа. Но побързайте, иначе ще замине без вас.
- Благодаря. - Моля. Приятен полет.
- Хайде, Пери, да побързаме. - Вярно. Благодаря ви.
- Мистър Стайнберг и мистър Мейсън? - Да.
Оттук, моля.
- Закопчайте се, моля. - Закопчано е.
Тя има предвид това.
- За пръв път лети. - Ако се нуждаете от нещо, повикайте ме.
Разбра ли? Ако се нуждаеш от нещо, натискаш този бутон.
Но... ако трябва да повръщаш...
ето в това. - Айде стига глупости.
Ей,... затвориха вратата. Заключени сме.
Да, така правят обикновено. Преди излитане се затваря вратата.
- Май искат да ни прецакат. - Да. К1 ще е доста ядосан.
Вече закъсняваме.
- Какво става? - Откъде да знам?
А тези.
- Заели са онези места. - Много добре.
Бихте ли ни последвали, моля?
- Спипаха ни. - Май да.
Моля.
Да.
Една минута и щяхте да ни пропуснете.
Знам. Но не беше моя грешка.
Полетът от Вашингтон закъсня.
Има ли нещо друго?
- О, да. За малко да забравя. - По-добре по-късно.
- Ето ключа за куфарчето. - Ясно.
Успех, момчета.
А, и още нещо. Мога ли да ви помоля нещо?
Моля ви, не споменавайте в доклада си, че закъснях.
- Добре, но само този път. - Благодаря ви. Няма да го забравя.
Ще го отключим ли?
Ключ.
Не ми харесва.
Видя ли му пропуска? Беше федерален агент.
И какво от това? Ние не сме крали куфарчето. Той ни го даде.
Да, прав си. Прав си.
- Какво ще правиш? - Ще изчезна.
Това тук ще ми помогне
да се наслаждавам на дните си до края на живота.
Чакай, чакай. Нашите дни.
Хайде, да отидем в кенефа и да поделим.
Стой мирно.
- Слушай, идваш ли в кенефа? - Шшшшт. Сядай. В Маями.
Сър, къде е кенефа?
Абе целият свят е кенеф.
Но май този, който търсите е ей там, отсреща.
Да, пристигнаха.
Истинските са в Маями. Тия са някакви дубльори.
Цялото летище е пълно с федерални агенти. Добре.
Махай се.
- Ще свършите ли бързо, сър? - Кой знае.
- Бихте ли побързали? - Има неща, които не могат да се прибързват.
- Тук. - Тук ли?
Ще делим по равно.
Изтрели! Бързо.
Не мърдайте!
Всички отсреща на стената.
Ръцете на стената.
Проверете кабините.
Ръцете горе.
Замръзни.
Стой, където си.
Не се шегувам.
Намерете ги. Трябва да са тук някъде.
- Кого ли търсят? - Не знам.
Стойте на място. Кой произведе тия изстрели?
Никой не е стрелял. Две момчета си играеха тук.
- Какво? - Да, видях ги.
Добре, но никой да не мърда.
Внимавайте, шефе! Зад вас са!
Добре, Коджак, хванахте ни.
Ще делим на три.
Знам, че няма да ни повярвате, но просто всичко стана случайно.
Да, да, знам как стават тези работи.
- Значи разбирате? - О, да. Много добре.
Вярно е.
Отдръпнете се.
Съжалявам, че моите хора бяха толкова груби,
но трябваше да изглежда реалистично.
Казвам се Скот. Джеръми Скот.
- Здравей, Джеръми. - Здравей.
Поздравления. Бяхте страхотни.
Като чух тези изстрели, помислих, че с вас е свършено.
Объркали сте бомбичките с изстрели?
Вие сте истински гении.
Е, какво да правим? Да рекламираме кои сме?
Не, разбира се.
Е, щом вече се разбрахме, това тук е наше.
Да, разбира се.
- Горещо е, нали? - Да.
Де да бях и аз като вас. Подготовката трудна ли беше?
О, да.
Шефа е много нетърпелив.
Много иска да ви види.
- Шефа ли? - Какъв е шефа?
Наричаме го тигър. Може да бъде мил като котенце.
Но ако ви хване, че му се бъркате, направо си теглете куршума.
Това ми напомня, като изготвяте доклада,
не споменавайте за бомбичките.
Много ще съм ви благодарен.
Е, ако си държиш езика зад зъбите.
Нали го чу.
Да, разбирам. Но... какво става с Фидел Кастро?
Събуди се по обяд, сър.
Какъв революционер е тоя, бе? Спи повече от Ракел Уелч.
Вчера вечерта е играл баскетбол и около 6...
А как е здравето му?
Ами последната информация е:
Е?
Кръвно налягане 80 на 130.
Великолепно физическо състояние. Спи като бебе.
Така значи. Бродягата е в добра форма.
Точно така, сър.
Един момент. Ало.
Отлично. Прати ги при мен.
Ей сега се връщам.
- Агенти Мейсън и Стайнберг, сър. - Влизайте.
Добре, Скот. Може да си тръгваш.
Хванали са нашия човек в Хавана, сър.
Много лошо. Той беше добър агент.
Добре дошли в Маями, момчета. - Благодаря ви, сър.
Целуни ме, аз съм черен, а? Добра маскировка.
Кой би си помислил, че под тези мръсни и миризливи дрехи
се крият двама от нашите най-добри агенти.
Двама избрани измежду над 10 000 кандидати.
- Е, просто имахме късмет. - Да, промъкнахме се.
Не се става пилот, катерач, водолаз, експерт по карате,
парашутист, саботьор, радист, готвач, градинар, лекар и химик само с късмет.
И да не забравяме, че агент Стайнберг може да говори с корема си.
Наистина ли?
А Мейсън е страшен мияч на чинии, сър.
- Хванали са нашия човек в Аляска, сър. - Жалко.
- Да, жалко. - Беше много способен.
Но не колкото теб. Направо се удивявам
как човек с вашата големина може да катери планини и стени.
- Страшен е. Като паяк е. - О, да.
- Наистина ли? - Да, сър.
- Чудесно. Ще тръгваме ли? - Да.
- Сър, хванали са нашия човек в Рим... - Тръгвай.
Момент.
Няма да ни трябвате, лейтенант. Агент Мейсън ще кара хеликоптера.
Ъ... аз по-добре да остана. Трябва да проверя някои неща.
Не се тревожи, агент Стайнберг, може да почака.
Луд ли си? Не можеш да летиш.
Влизай! За 1 млн. долара ще летя и със совалка.
Добре, Мейсън. Хайде. Тръгвай.
Господи, помогни!
Налягането в ред ли?
Всичко в ред ли е? - Да!
- Добре, Мейсън, към Маями бийч. - Да, сър.
Включи радиото, Мейсън. Тук има с дълги уши.
- Чу ли? - Да.
Виждате ли това? Това е Маями бийч.
Всички туристи ходят там.
Вие трябва да хванете хората, които следим.
Няма да ги изпуснем, сър.
Виждате ли това? Това е най-добрия хотел на плажа.
Имате регистрация в него. Имате и плановете на сградата.
Сигурно вече сте ги проучили?
О, да. Знаем ги като вътрешността на джоба си, сър.
Ще бъдете дегизирани като богати тексасци.
- Ще се справим, сър. - Знам.
Виждате ли мъжа там долу? Продавачът на сладолед?
Той е един от нашите агенти.
Има мозък като компютър. Не пропуска нищо.
Може и да не повярвате, ама това беше моя идея.
- Наистина ли, сър? - Да.
Сега да продължаваме. - Добре.
Добре, Мейсън. Ти си пръв.
Анфас, ляв профил, гръб,
ръцете встрани, десен профил, добре.
Хайде, сега Стайнберг.
Анфас, ляв профил, гръб,
ръцете встрани, десен профил, готово.
Здравей, Сам.
Ето ги момчетата.
- Здравей, Сам. - Здравей.
Към вашите таланти аз помолих Сам да прибави и нещо... екстра.
Давай, Сам.
Тези двечките съдържат нещо, което наричаме еросплюс.
Това е опиум.
Знаете, че е важно за работата ви да се разбирате с дамите.
Пръсвате се с това и никоя дама няма да може да ви устои.
Работи ли?
Чакай... на мен не ми трябва. Опитайте с него.
И така, господа, внимавайте.
- А... Моли? - Да, сър.
- Бихте ли дошла за малко. - Веднага.
Идея на Сам.
А сега, Моли, която ще дойде, работи тук от 15 г.
Тя е като камък. Дори не знае какво е секс.
Тя е като камък.
Влез.
Моли, бих искал списък на всички служители... в нашата секция.
Моли? Моли?
- Здравей. - Здравей.
- Можеш да си тръгваш. - Млъквай.
По дяволите, Мейсън, кажи и ти.
Махай се... Можете да си вървите.
- Да... Благодаря ти. - Радвам се, че се запознахме.
- Довиждане. - Довиждане.
До скоро.
- Е, какво ще кажете, момчета? - Сам, ти си истински гений.
Покажи им другото.
- Това е невероятно. - Да!
Ако го скъсате...
е като обикновена тоалетна хартия.
Но,... - Но?
Ако дръпнеш рязко...
става много устойчива.
Можете да дърпате камион с нея.
- Или да се спуснеш през прозорец. - Да.
- Много мозъчна храна ли ядете? - И това не е всичко.
- Наистина ли? - Да.
Моля. Ето ни тук.
Какво ще кажете за това?
Не е ли страшна гледка?
Хайде, погледнете.
Какво ще кажете? Позлатена. Елегантен вид.
Внимание. Сега ще ви покажа.
Дори боята е бронирана.
Добра работа, Сам.
Прибавили сме и механизъм за унищожение.
Натискаш това копче и имате само 5 секунди да се спасите.
А колко вдига?
Малко под 300 км/ч.
Пак успя, Сам. Всичко е перфектно. До последния детайл.
Ами регистрацията?
- Какво? - Регистрацията е изтекла.
- Изтекла? - Да, виж я.
Страхотно. И очаквате да се возим в това?
Ами ако ченгетата ни спрат, какво ще кажем? Ние сме ЦРУ?
Сам?!
Съжалявам. Помощникът ми е направил малка грешка.
Не! Не е твоят колега! Ти, ти си виновен!
Сър, може ли за малко.
Дрехите пристигнаха. И документите.
Момчета, като пишете доклада си, моля ви,
не споменавайте за изтеклата регистрация.
Много ще съм ви благодарен.
Добре, но само ако си държиш езика зад зъбите.
Добре.
Това е всичко, Сам.
Ето. Дрехите ви са готови.
Това са кредитните ви карти.
Имате Американ Експрес, Карт Бланш, Мастер Кард и Виза.
Членувате в яхт клуба, голф клуба, тенис клуба,
кънтри клуба, секс клуба и плейбой клуба.
Имате разрешително да убивате и да ловите риба.
Май имаме всичко?
Не. Не, има още.
Добре.
А сега, момчета, едно истинско чудо на съвременната технология.
Готови ли сте, господа?
Слагаме в зъбите ви микрокапсула.
С нейна помощ и с един сателит ще знаем вашата позиция,
в която и да е част на Земята.
С точност до... 1 метър!
- Без майтап? - Без майтап!
Не е ли фантастично!
Да...
Сигурен ли сте, че няма да изпадне,... ако някой ни удари?
Не, те са вградени в зъба ви.
И това не е всичко. Ако се опитате да го извадите,
без да го деактивирате...
Бум! Бум!
Да, страшно.
Знаеш ли? Ти си страшен късметлия. Ако не ме беше срещнал мен.
Какви ги говориш, бе?
Ако не те бях срещнал, щях да си ям хамбургерите в някой бар.
А сега имам някаква мини атомна бомба в устата си и някакъв сателит,
който ще казва на целия свят къде и кога отивам в кенефа.
И това го наричаш късмет. - Сателитът ли те притеснява?
И разбира се онази видео игра.
Какво?
Картата на света в стаята на шефа. Тия светлинки, дето мигат.
Представям си физиономията му, като му съобщят за нас.
"Хванаха нашите момчета в Маями бийч."
"Жалко, бяха много добри. Особено оня дебелак."
Какво се оплакваш.
1 млн. долара и сума ти кредитни карти. Какво още искаш?
Какво ли? Ще стрелят по нас, а ти си страшен мърморко.
Както и да е, ако искаш да се чупиш, аз ще взема парите.
Забрави. За 1 млн. долара... - 1/2 милион.
Добре, 1/2 милион.
За 1/2 милион... ще се боря и с горила.
А така.
Помисли си за щуротиите, които ще може да правим.
Искаш ли малко музика? - Да.
- Чувате ли ме? - Много добре. Какво става?
Току-що пристигнаха. Страхотни са.
Добре дошли в Маями бийч, сър.
- Какво смешно има? - О, извинете.
Заповядайте, моля.
- Заведи коня в обора. - Да, сър.
- Ами кравата...? - Два пъти на ден я доите
и настрана от биковете.
Ясно ли е? - Да, сър. Веднага.
Оттук, джентълмени.
Спокойно, синко.
- Тая дупка не е лоша. - Хубави крави се разхождат тук.
Да, това местенце ми харесва.
Разбира се.
Един момент, сър.
За какво се радват всички тук.
Това се разбира от само себе си. Радваме се на голяма посещаемост.
Не...
Мога ли да ви помогна, сър?
- Имаме резервации за 25 000 $. - Веднага. Един момент, моля.
О, да. Виe сте... - Да, да.
Ленърд.
Ленърд. Заведи господата в кралската стая. - Да, сър.
Спокойно, аз сам ще си го нося.
Ще ме последвате ли?
Бутай, Ленърд.
Да, сър. Току-що пристигнаха.
Преоблечени са като богати тексасци.
Да, сър.
Това е тоалетната, господа.
Има две седалки.
Странно.
Богаташите ходят заедно. Не знаеше ли?
Не.
Ей, разкарай тази тоалетна хартия.
- Тоалетната хартия ли? - Да, ние си носим наша.
- Както желаете. - Нашата е с инициалите ни.
Ако нямате други желания, да ви оставя.
Добре разсъждаваш.
- Благодаря ви, сър. - Удоволствието е мое, синко.
- Я гледай, всичко това е наше. - Не е лошо.
- Чакай, аз ще се обадя. - Заповядай.
- Какво желаете? А, здравейте, шефе.
Тигъра е.
Да, разбира се.
Не, никакви проблеми.
Да. Разбира се. Лесна работа.
Веднага щом направим контакт се включваме в действие.
Точно така. Не се тревожете. Няма страшно.
Добре. Ясно. Благодаря, шефе.
Това са те.
Извинете ме, мис.
Как мога да ви бъда полезна?
Как ли?
Какво ще кажете за "Млякото на Венера"?
Ами...
Може би искате "Хапката на тигъра"?
Труден избор. Да, ами дайте ми едно "Шърли Темпо".
- С черешка ли? - Разбира се.
И може би ще си разменим по някоя черешка?
Трудно ще убедя родителите си да ме пуснат.
Това е много лошо, защото...
не ми е разрешено да си позволявам волности по време на служба.
Вие полицай ли сте?
Нещо такова. Аз съм...
Аз съм таен агент. Но трябва да го пазите в тайна.
Разбира се. Вие сте във ваканция, нали?
Ваканция ли?
Джеймс Бонд някога ходи ли във ваканция?
Е, аз също не ходя.
Надявам се, че ви харесва.
Госпожице, а нашите питиета?
Много е хубаво.
Ей сега идвам.
Няма да се забавя. Изяжте черешката. Страхотна е.
Така ли?
А, да...
Какво става?
Ей,... това щеше да ме заболи!
Тръгвай.
Чакай, чакай. Полиция.
- Да. - Хамбургерите ви, сър.
Отворено е.
Толкова много колички за една дузина хамбургери?
- Те са много специални. - Ами почвай да обслужваш тогава.
Да.
Тук е салатата.
Ето доматите.
А аз сервирам хляба.
А аз какво съм? Телешко месо?
Точно така, сър.
Идва през прозореца.
Внимавайте.
Мърдайте, мърдайте.
Изчезвай.
Къде е шефа?
Аз съм шефа.
Ела да си поговорим с теб. Поръчах половин дузина хамбургери.
Хамбургери?
Аз ще се справя с него.
Хайде, да забравим... всичко.
Защо не.
Ало. Ало, тук е шефа, повикайте полицията.
Какво искате да кажете с това, че сте на обяд.
О,... Я да видя.
Добре де, добре.
Чакай, бе.
Внимавай, бе, ще се удушиш.
Върнаха ли се от обяд?
Добре, изпратете ги. Тук се самоубиват.
Да се махаме.
Коледа!
- Знаеш ли какво стана? - Шшшт.
Какво искаш?
Докато ти си свиреше тук, аз се борих с "Шърли Темпо".
Какво ти е направило "Шърли Темпо"-то?
Нищо. Но черешката избухна като атомна бомба.
- Черешката? - Да, черешката.
- А "Шърли"-то...? - Момичето.
Тя замина с парашут и я гоних със скутер, докато я хвана.
А, ти си страшен.
- И сигурно ти е обяснила всичко? - Да, и още как.
Питах за този, който й е продал черешката.
- И? - Тя каза, че не знае нищо.
- Измъчва ли я? - Да, но...
в края на краищата проговори.
Каза, че няколко китайци са й обещали възнаграждение, ако се справи с нас.
Пак ли китайци?
Какво искаш да кажеш?
Докато ти си ядеше череши, няколко китайци искаха да ме нарежат.
- Чудя се кой ли ги праща? - От аквариума.
Аквариума?
Да. Момичето трябваше да получи там парите си.
- И какво разбра още? - Нищо, за съжаление.
Ами тя започна да плаче. - Аха, ти сигурно си я утешил.
Е, нали знаеш.
Обмислих нещата.
Ако не разберем и то бързо кой иска да ни убие, с нас е свършено.
Тия двамата са по-опасни, отколкото предполагах.
Трябва да се отървем от тях.
Хотдог. Хотдог вика Кобра.
Тук е Кобра.
Хайде, тръгват.
Хайде, ще ги изпуснем.
- Помнете, нашите заповеди са да ги убием. - Ясно.
- Веднага щом слязат, ги разстрелваме. - Ясно.
- Всичко ясно ли е? - Ясно.
Ей, някаква кола ни следва.
Успокой се, нас винаги ни следва някоя кола.
Дали пък ние не следваме тях.
Чакаха при сладоледажията.
Ясно е, че нещо не е наред.
Ей, къде са парите?
Успокой се, на сигурно място.
- Къде? - Ето тук.
Защо не пуснеш малко музика.
По дяволите!
А сега какво ще правим?
Няма страшно. Лесна работа.
И да си отваряме очите за тия гангстери.
На наша страна е изненадата. Те не знаят, че сме тук.
Внимание, мистър Мейсън и Стайнберг да се явят на информацията, моля.
Търсят ви по телефона.
- Кой ли може да бъде? - Сателитът отгоре.
А, да. Прав си.
Аз ще отида да видя какво става. Ти стой тук.
Добре, обаче не им позволявай да ти дават заповеди.
Пуканки, моля.
Ей, господине...
търся един китаец.
Ами може да е на дъното.
Хитрец такъв.
Виждате ли, Мейсън? Най-успешните трикове са най-лесни.
Къде е Стайнберг?
Ами и аз щях да ви попитам същия въпрос.
Говори, синко, иначе ще ти избием зъбите. Един по един.
С изключение на един, защото е бомба.
До никъде няма да стигнем, ако продължавате така.
Сбъркали сте човека.
Не ви познавам и не знам какво искате.
Не се будалкайте с нас. Знаем всичко за вас.
Откакто пристигнахте в Маями, сте под наше наблюдение.
Изненадан сте, нали?
За последен път, къде е Стайнберг?
- Това ли е информацията? - Да. Как мога да ви помогна?
Ами... търся приятеля си. Дойде да се обади по телефона.
- Мистър Мейсън? - Да, точно така.
Той е тук. Влезте.
- Сигурна ли сте, че е удобно? - Разбира се.
А, хубаво, че се отбихте. Седнете.
Я го виж ти! Аз те чакам отвън.
Сигурно ви побърква с приказките си. Веднъж почне ли, го отпишете.
Какво?
Това... шега ли е? - Не, не е шега. Горе ръцете.
Разбирам.
Добре се справихте досега, но вече всичко свърши.
К1 ще се гордее с нас. Сега вече никой не може да го спре.
Чарли Чан, кажи на шофьора да тръгва.
Тръгвай.
Какво става?
Е, да тръгваме.
След тях.
- Не с пистолетите, глупаци такива. - Бързо.
Кои са тия?
Хайде.
Дък.
Ей, Дък, заеми се с тоя. - Благодаря.
- Ей, елате тук. - Аз се уморих.
МОРСКИ АКВАРИУМ МАЯМИ
Внимание. Всички служители към аквариума.
Повтарям. Всички служители да се насочат незабавно към аквариума.
Ей, по-високо.
А така!
Полицията идва. Напуснете.
Сметки. Сметки. Още сметки.
Какво очакваш? Адресът на К1?
Ей, престъплението не се отплаща, обаче храни.
Я слушай.
300 хотдога, 300 хамбургера, 600 сандвича, кетчуп.
А горчица?
- Ало? - Тук е Хотдог.
Чакай малко. Обажда се Хотдог.
Да, какво има?
- Хванахте ли ги? - Разбира се.
- Защо питате? - Старецът постоянно пита за тях.
Добре, стойте на място. Аз ще ви кажа, като дойдем.
Добре. Благодаря ви.
- Желаете ли хотдог, сър? - О, да.
- Искам един хамбургер. - Да, сър. Веднага.
- Какво става с хамбургера ми? - След 2 минути ще е готов, сър.
Благодаря.
- Как го искате? - Суров.
- А, това е нашия специалитет. - Чакайте, аз нищо не знам.
- Желаете ли домати? - Страшно обичам домати.
- Салатка? - Малко.
Любимата ми.
Горчица? - О, да.
Много горчица.
Кетчуп? - Разбира се, много кетчуп.
- Пипер? - Как отгатнахте? Много пипер.
Един хамбургер, сър. Да ви е сладко.
Ей, този хамбургер мирише.
Мирише ли, сър? Но това е невъзможно!
Месото е прясно, още е живо. - Така ли?
Изяж си го ти тогава.
- Не, недейте. - Какво има?
Просто... изпълнявам... нареждания.
- Нарежданията на К1. - Да...
- Кой му каза, че отиваме в аквариума? - Буда.
- Буда ли? И той ли е агент? - И той ще проговори.
- Къде ще го намерим? - В хотелската ви стая.
- Какво? - В Буда има вградена камера.
- И защо? - Поставиха я от рецепцията.
- Защо? - За връзка с К1.
- Всичко ясно ли е? - Мда.
- Имаш ли проблем? - Не. Освен един.
- Какъв? - Няма да проработи.
- Само помисли за единия милион долара. - Добре.
По дяволите. Да си гледат работата. Особено тоя К1.
- Ей, къде сложи пиенето? - Аз отивам под душа.
А, не го бях видял.
- Само по-леко! - Напротив.
Искаш ли да пийнеш нещо?
Първо да се изкъпя.
Мислех си за тоя, от рецепцията.
Какво говориш? Не те чувам.
Момчето от рецепцията. Можеш ли да повярваш?
Ще проговори. Почакай да видиш!
Точно така. И ще ни заведе при К1.
Рецепцията. Мога ли да помогна?
Изчезвай и то бързо.
- Проблем ли имаш? - Аз... да. О, не...
Просто... сигурно съм... забравил кормилото в офиса.
- Да, случва се понякога. - Къде ли съм го забравил?
- Не мога да ти помогна. - Извинете ме.
Не.
- Не ли? - Не.
- Проговори ли вече? - Не, костелив орех е.
Аха, значи трябва да го накараме.
Така.
Влизай в багажника.
В доклада ще пишем, че е смазан от влак, докато се опитвал да избяга.
- Не. Почакайте. - Ще говориш ли?
Как да говоря, след като не сте ме питали нищо.
Кой е К1 и къде е?
О... Искате да кажете... О, не знам.
Вече знаем това.
Но аз не го познавам! Той ми се обажда!
Е, трябва да знаеш повече.
Мистър Спайдър... и жената. Те знаят къде е той.
И?
Те са най-приближените му. Мистър Спайдър е шеф на охраната.
И?
Стрелбището. Те ходят всяка сутрин там да се упражняват.
И?
Те... карат автомобил 82-ра, син.
- И? - Номера е ZSG 255.
- Не е зле. - Обикновено целя между очите.
Честно, мистър Спайдър, нищо не съм им казал.
Идиот такъв. Да се махаме.
- Хайде! - Добре де.
- Следят ли ни? - Не, не мисля така.
Ето ги. Дай газ!
Намали малко. Сега ще им дам да се разберат.
Внимавай, Дък.
Е, това беше краят.
Тук е Спайдър, сър.
Радвам се да ви съобщя, че току-що бях свидетел как избухна колата им.
Моите поздравления.
Благодаря, сър.
Прибирайте се.
Да, идваме.
Тук е Стайнберг, сър. - А, Стайнберг.
Стайнберг ли? Стайнберг, къде си? Търсим ви навсякъде.
Какво искате да кажете, сър? Нали знаете къде съм.
Слушайте, открихме начин как да се справим с тях,
но трябва да знам къде е Мейсън. - Но това е невъзможно.
Сателитът се повреди. - Какво?
Избухна. Не знаем как.
Стайнгерг?...
Така значи.
Били в хотела, а?
Сигурно са напуснали, когато отидох да заредя.
- Да заредиш? - Да, свърших припасите.
- Здравейте. - Здрасти.
- Можем ли да ви помогнем? - Трябва ми един от моторите.
Ами... кой от двата искате?
Няма значение, който и да е. Бързам.
- Чакай, чакай. Трябва ми документ. - Да, разбира се.
Нещо друго трябва ли ви, сър?
Да. Търся син "Олдсмобил", с номер ZSG 255.
- Не сме го виждали, но ще съобщя. - Благодаря.
- Ало, централа? - Я, ето го.
- Откри го. - Знае си работата.
Здравей.
Доста време ти отне.
Тия какво искат?
- Партньорът ми, Дък. - Здравей, Дък.
Здрасти.
А, това ли? Това го направих аз.
Ами... помислих, че ще изглежда по-реалистично.
Да. Добре мислиш.
Е, къде са ония двамата?
Тук нещо не е наред. Паркингът е пълен, а тук няма никой.
Става все по-странно.
- Е, когато ти се ходи, ти се ходи. - Да, правилно.
- Много посетено местенце. - Да, може би.
- Дано този път свършат работа. - Да.
Толкова дълго чакаме.
Поседнете малко с нас.
- Ще ни извините ли? - Ще ви чакаме и цяла вечност.
- Благодаря. - Благодаря, скъпи. Всичко хубаво.
Не е ли вълнуващо! Скъпи? - Да.
Скъпи, де да можехме и ние да дойдем с вас.
Знам, скъпа, но трябва да почакате.
- Кога ще ви видим отново? - До утре по обяд ще свършим.
- Ех, ако можех да държа ръката ти. - Аз също!
- До утре. - Успех! - Късмет!
- И се обаждайте! - Сбогом.
Надявам се, че този път ще се справят.
Толкова дълго чакаха. Заслужават успех.
- Трудно е за вярване. - Точно така.
Как са изчезнали просто така?
Я гледай!
Стига глупости. Провери вътре.
Тук няма нищо.
И тук няма нищо.
- Не разбирам. - Може би са в женската тоалетна.
- Какво има? - Заключено е.
Я виж стената.
- Кой знае къде сме. - Движещ се кенеф.
Стига глупости. Хайде, тръгвай.
Какво се мотаеш?
- Страшен асансьор. - Ние сме на кораб.
Това вече е краят, господа.
Надявам се, че не ви създадохме проблеми, като ви доведохме тук.
- Не, съвсем не. - Насам, моля.
А, мистър Мейсън и мистър Стайнберг.
Правилно.
Добре дошли на борда на "Бъдеще".
Хубав кораб.
Моля, седнете. Чувствайте се като у дома си.
- Да, не е лош. - Просто играчка.
- Между другото какво означава К1? - Нищо.
Просто ми звучи хубаво.
Малко мистериозно, нали? - Да, разбира се.
Моите комплименти, господа.
Не само ме избавихте от моите убийци.
Но нямах никаква представа, че ЦРУ има хора от вашия калибър.
Да. Е, ако това ще ви накара да се чувствате по-добре, и ние не знаехме.
Елате с мен.
Хайде, разкарайте се.
Господа, реших да ви предложа два избора.
Много сте щедър.
Първият - вие умирате.
Нямам търпение да чуя втория.
Вторият е да работите за мен.
Какво мислиш?
Ами, труден избор. Но... преди да преминем към опозицията...
бих искал да знам, тоест бихме искали да знаем за вашите планове.
В близкото бъдеще, господа, аз, К1, ще управлявам света.
Не мислите ли, че може би... ще трябва да израснете?
Не, не.
Много сте амбициозен.
Както знаете, господа,
совалката ще потегли от Кейп Канаверъл след няколко часа.
И после?
10 сек по-късно, ще бъде изстреляна ракета от моя тайна подводница.
Тя ще засече совалката точно 10 км над Земята.
Експлозията... ще бъде видяна от целия свят!
Ракетата ще носи смъртоносен прах.
Сблъсквайки се със совалката, ще разнесе радиация из целия свят.
Ще засегне всички живи същества.
Светът ще бъде очистен от номера.
От номера ли? Кои номера?
От всичките номера.
- От всички ли? Защо? - Да.
Номерата ще изчезнат.
Без тях животът ще пропадне.
Всички мерки ще загубят стойност.
Мислиш ли, че това е сън?
Може и да е за теб, но не и за мен.
Няма начин да избягаме.
Или се съгласяваме с него, или умираме.
Помисли си само... свят без числа.
Бейзболен мач без резултат. - Не мога, просто не мога.
Ами телефона? Как ще набереш? Как ще се обадиш без телефон?
- Да, или как ще поръчаш 2 хамбургера. - 2?
Или 10, или 100.
Или...
Или пък как да се радваш на един милион.
Какво? За какъв милион говориш?
Как за какъв милион? Нашият милион.
Нашият милион си е наш милион. 1 млн. си остава винаги 1 млн.
Или...?
Разходи го малко.
Наблюдавайте, господа.
Совалката ще излети от Кейп Канаверъл.
А това е моята атомна подводница "Бъдеще 2".
Операцията вече е в действие.
Това е...
Пръста ви ли, сър? - Не!
Когато свърши обратното броене, подводницата ще включи своя брояч.
Минават 10 сек и натискам това копче.
Този жест... ще ме постави мен, К1, сред боговете.
Е, господа, с мен ли сте или против мен?
Е, засега сме все още с нас. Но има вероятност да преминем към вас.
Нямате много време. Малко повече от минутка.
Седнете до мен. - Благодаря ви.
- Ей... не докосвай копчето. - Няма, не се безпокойте.
- Сър, имаме връзка с "Бъдеще 2". - Чудесно.
- Започва брояча. - 20 сек до излитането.
19, 18...
17.
16, 15, 14, 13...
Тук е "Бъдеще 2". 20 сек до изстрелването.
8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.
Излитаме.
Ракетите ни са в бойна готовност, сър.
Отлично! 10 сек до изстрелването на ракетата.
9, 8, 7...
5.
6.
- 5 или 6? - Чух 7.
- 2, 2 е. - Аз също чух.
3 или 4?
4. Кой каза 4?
Тихо!
- Колко е? Какво става тук? - Натисни копчето. Натисни копчето.
Сър.
За мъничко не го улучихте.
Не се тревожете, сър. Всеки прави грешки.
- Исках да кажа... Исках да... - Ти говориш с корема си?
Ти си вентрилоквист.
- Сър, аз ще се справя с него. - Ти каза 2, а трябваше да бъде 1.
Аз ли съм виновен?
Да изчезваме.
Хванете ги!
Заповядай.
- Не, не. Първо дамите. - Не, след вас.
А с теб ще си поговорим по-късно.
Обърни се.
Вие сте дама. Аз не удрям дамите.
Не ме ли чу? Не удрям дами.
Ей, Дък, не стой така. Купи й някакви цветя.
А, не. Тя иска да я целунеш.
- Ти си следващият. - Е, това може, скъпа.
Ставай.
- А сега какво? - Ще ти кажа аз какво.
Ей, Дък, аз ще се чупя.
Това е защото биеш приятеля ми.
Хванете го.
- Къде са? - Не знам. Виж там.
Аз съм. Аз съм.
- Хайде, да тръгваме. - Добре.
Ей, Спайдър, ела насам.
- Намерете ги! Хайде, бързо. - Търся ги! - Идиот!
Да се престорим, че ме удряш. Ще ги привлечем.
О, съжалявам.
Не така... Не е нужно да се престараваш.
Елате, моля ви. Помощ.
Хванете го. Хванете го. Вътре, вътре.
- Намерихте ли го? - Не.
Какво чакате тогава. Намерете ги.
- Защо не могат да ги открият? - Трябва да ги намерят.
- Къде са те? - Не можем да ги открием.
- Как смееш! - Не, той беше.
- Какво става долу? - Пипна ми задника.
- Абе не ме интересува. - Какво прави този!
О, скъпи.
Какво правите, идиоти?
Внимавай, слизам долу.
- Опасна жена. - Да.
Между другото, какво ще кажеш за едно посещение на кенефа.
Страшна идея.
Отвори вратата.
Затворете... вратата!
Да се връщаме в хотела. Вземаме парите и изчезваме.
Фантастично, момчета.
Много се гордея с вас.
Дори и аз не очаквах да се справите след като сателита избухна.
- Какво, сателитът избухнал? - Да, и още как.
Да ви кажа истината, когато Стайнберг ми се обади
и ме попита къде се намирате, бях много изненадан.
Е, да забравим цялата работа.
- Не, не. Аз не забравям нищо. - Прав сте, Мейсън.
Трябва да благодарите на Стайнберг, че ви намери.
- На Стайнберг? - Да.
Налагаше се. Не можех да реша проблема без моя партньор.
- Разбира се. - Да.
Да си опаковаме нещата и да изчезваме.
Не се тревожете. За всичко съм се погрижил.
Кредитните карти, милиона. Всичко е върнато, откъдето дойде.
- Всичко е върнато? - Да.
Това е много добре.
- Ами бомбичките? - Не, нямаме време за това.
Президентът ви очаква.
- Президентът ли? - Какъв президент?
Президентът на Съединените Щати!
Покани ви да прекарате уикенда в Кейп Дейвидсън.
- Без майтап? - Без майтап!
О, има още нещо...
Много бих бил благодарен, ако не споменавате...
за сладоледаджията...
във доклада си.
Добре, но само ако си държиш езика зад зъбите.
субтитри odisey & pifcho
КРАЙ