БЪД СПЕНСЪР и ТЕРЪНС ХИЛ във филма
ЧЕРНИЯТ ПИРАТ (1971)
участват още СИЛВИЯ МОНТИ
ДЖОРДЖ МАРТИН
и други
На ръба на... хоризонта още с изгревний прибой
черен силует, що смърт и бунт пак сей,
приближава континента, по размер нараства той
и пак Весел Роджър смело там се вей.
"Ко-раб, хей, ко-раб, хей!" крес-на капитана як,
"При-гответе вий оръдья, че ще има плячка пак!" -
"При-гответе вий оръдья, че ще има плячка пак!" сценарий ДЖОРДЖ МАРТИН
"Ко-раб, хей, ко-раб, хей!" всич-ки викнаха завчас, сценарий ДЖОРДЖ МАРТИН
"Да развеем Весел Роджър, злато пак ни чака нас!"
песента в итал. версия е с друг текст :)
Ще ги чуеш как се смеят щом броят златОто те
и шефът поздравява тез мъже.
После пак с далекоглед ще видиш него във ръце
и ще чуеш пак да вика: "Кораб, хей!"
"Ко-раб, хей, ко-раб, хей!" крес-на капитана як,
"При-гответе вий оръдья, че ще има плячка пак!"
"Ко-раб, хей, ко-раб, хей!" всич-ки викнаха завчас,
"Да развеем Весел Роджър, злато пак ни чака нас!"
оператор ДЖЕЙМИ ДЮКАСАС
музика ДЖИНО ПЕГУРИ
режисьор ВИНСЪНТ ТОМАС
Вечерен час в 10. Всички хора от Гуаякил/Еквадор
да останат у дома, по заповед на новия Вицекрал.
Вицекралят не се шегува.
Няма апетит ли, Дон Педро?
Имам превъзходeн печен пъдпъдък.
О, няма съмнение, но не мога да си го позволя.
В имението си с все същите събирачи на ренти. Уволни ги.
Бих искал, но трябва да ги понасяш, докато оплакванията се докажат.
- Няма да видиш и стотинка в джоба му. - Дай му глътка.
Поне чушки, домати,... Дон Педро, моля те.
Платeте, когато намерите честен събирач на ренти.
Не, Мануела. Един кабайеро не бива да е в дълг към една сеньора.
Тогава се присъедини към нас, ако това не те обижда.
За един кабайеро е чест да е в дълг към друг кабайеро.
Благодаря ти, приятелю.
- Достатъчно. Наздраве. - Наздраве.
Я кажи, решил си да подходиш твърдо към събирачите си на ренти.
- Да им резна ли гърлата? - Защо не! - И ела във флота.
Проблемът е, че съм твърде мек.
Подай ми каната с вино.
Хей, казах ти да ми подадеш каната с вино, какво ти става, глух ли си?
Не се гневи на бедния човечец Баща ми не използва езика си.
Отиваме да се молим в светилището на Сан Фермин де Гипа,
да видим дали ще ни отговори.
Прав си, приятелче. Сан Фермин ще ви отговори. Той е голям светец.
Кой ще се моли на Сан Фермин?
Сан Фермин де Гипа няма да ви отдели нито ден.
Сантияго де Компостела, това е истински светец.
Ако искаш чудо, заведи баща си при него.
Благодаря, но Компостела не е в Америка. Трябва да идем в Испания.
А нямаме пари за това. - А, аз ще се погрижа.
На борда сме щедри хора. Може да те запишем още сега.
- Казах не. Не разбираш ли? - Добри мангизи и нелоша кльопачка.
Хайде, хайде, водя те при другарите веднага.
Задръж, Стилър/Тихият, Тихчо.
В тая купчина има ли някой, който да познавам?
Да, Тихчо.
Не, не, беше само малка шега, да се повеселим...
На крака, мръсен парцал!
Ще те науча как се притеснява дама, защитавана от херцог Сомоса.
Виждам, че нямаш чест.
Не, Тихчо.
Спокойно, милорд херцог.
Не се намесвайте, кабайеро. Дамата е притеснена от този нахалник.
И смятам да го накажа, както заслужава.
Следователно, не е ваша работа.
За ваша сигурност, сеньор, отървете се от този шиш за печене.
Но кой сте вие, че да сравнявате тази красота със шиш за печене?
Това острие от Толедо, закалено в ледените води на Гуадалкивир.
Сам ще видите и ще научите за най-добрата сабя в Новия свят.
Ан гард! (фр.) /Защитавай се!/
Ха... за клоун добре се справяте.
О, това е нищо.
Очевидно познавате испанския стил.
Почвам да се чудя дали вие не сте испанец.
Не ме изненадвате, сеньор. Майка ми е великата херцогиня на Тоскана.
И въпреки, че съм испанец, прекарах детството си предимно в Италия.
- А херцог Сомоса? - Кой е той?
- Другият ви родител. - Да не намеквате, че...
Сигурно сте чувал, макар да не сте го практикувал, за "ударът в кесията".
- Какво за него? - Той е фехтоваческа тайна.
Защото всички онези, които прилагат този удар, правят противниците си
неспособни да се измъкнат с кесията си.
- Схващам идеята. - Да ви покажа ли?
Моля, заповядайте.
Какво става тук?
Не знаете ли, че има вечерен час?
Арестувани сте. - Как смеете?
Това е обида.
Значи, ако един хидалго иска да се фехтова с един амиго,
искате да кажете, че стражите ви трябва да дадат съгласие?
Кой сте вие, че да ме разпитвате?
Не знаете ли? Дон Педро де Мендоса.
Наследник на херцог Мендоса. Граф на Вал д'Обер.
Маркиз де Поплард. Сеньор де Бадахус и Гранде в Испания.
Извинете, Ваше Превъзходителство, но как да знам?
И сега ти забранявам да го разгласяваш.
Сещаш се, инкогнито съм.
- А другите? - О, те са мои приятели.
- А разрушенията? - Разрушения? Но това е нормално.
Винаги се случва някое и друго счупване.
Значи ще ви се обадя, щом ми потрябват цепеници за огъня.
Добре, да се връщаме да патрулираме. Губим си времето.
Забрави великата херцогиня на Тоскана, амиго.
- А? - Докато се биехме тя ти беше майка.
За компенсация. Милорд херцог, сеньора.
Но с това ще купя цяла посада/гостилница.
По-добре да се връщаме в посадата, капитане.
Изглежда градът е блокиран и заварден.
Трябва да се промъкнем. Тези стражари са глупави.
Но утрояват патрулите, когато се сетят за историята на онзи глупак.
Пазят близка стража.
Трябва да са оставили някой изход свободен.
- И той е по море. - Пристанището също е блокирано и завардено.
Чакай.
Гледай ти, какви нервни мъже. Току-виж ги помисля за разбойници.
Затова ли ме проследихте?
Ами човекът с проблема с езика ме заинтересува.
Сигурно говори с корема. - Ескимос е.
Удивително. Какво го води на Карибите?
Търси лек за ледена глава. А вие какво търсите?
Ами отровния въздух. Искам да дишам чист въздух.
Разбирам, блокирано е.
Но една блокада не би спряла херцог Сомоса,
нито приятелите му. Не и ако в джоба му...
- Кой е там? - Добър вечер, кабайерос. (исп.)
- Дали да му се доверим? - Хайде.
Лека нощ. (исп.)
Надявам се да ви виждам често с такива "пропуски", милорд херцог.
Не, изобщо не съм съгласен с вас.
Тези смешни изложения са напълно безполезни.
И свалете тези.
Екзекуциите трябва да се провеждат в мините, не тук.
Дори и да трябва да се даде пример на местните.
При всички случай се съмнявам, че това ще ги научи на нещо.
Камшикът е много по-ефективен и има предимството, че след него
могат да се върнат на работа.
Винаги трябва да мислим за интересите на Негово Величество.
О, разбира се. Наистина мислим.
Тазгодишният добив на злато е два пъти миналогодишния.
И е по-добър от всеки изпратен досега.
Точно затова съм пратен тук.
Войната в Европа продължава твърде дълго и струва твърде много.
Затова няма да се жаля в усилията това злато да стигне в Испания.
С гребане ли?
Много е малка.
Е, идваш ли или не?
Чакайте, идвам.
Скачай.
Кораб, кораб!
Това е каравелата ми. "Свирепата".
Ти си пиратът капитан Черньо.
Не можеш да гребеш и на бас, че не си стъпвал на кораб, а?
Приведете гърбове над греблата, пичове.
До падането на нощта искам да съм на Тортугас.
- До'вечер, Скъл/Череп. - До'вечер.
- Люсак. - Добре дошъл.
- Монбарк. - До'вечер.
- Може ли? - Сядай.
- Кой е той? - Сигурен информатор.
Добри новини ли носиш?
Не, лоши.
"Санта Мария" е в пристанището на Гуаякил. Две палуби, 48 оръдия.
Но това не е всичко. Ескортират я фрегати.
- Колко? - Три. С 36 оръдия всяка.
За ваше здраве! (фр.)
По какъв случай?
Капитан Монбарк действа с благоразумие.
И когато дойде новият Вицекрал, беше далеч от Гуаякил.
Но, вярвате или не, стават и чудеса.
Той срещна галера без мачти, близо до брега на Юкатан.
Дявол да те вземе, Люсак!
Твоята черупка не може да хване тази галера никога.
Още по-малко скапания ковчег на Череп.
Ей, внимавай, човече. Моят "Еребус" е най-добрият кораб на Карибите.
Твоят "Еребус". /Гръцки бог на тъмнината/
Може би ако има попътен вятър ще успее да помръдне.
Но моят "Демон" се движи и при най-слаб вятър.
Защото аз я атакувах между залив Сан Хуан и рифовете на нос Дариен.
Там успях да пипна галерата.
Никоя от вашите черупки не би могла.
И взех добра плячка.
Но имал и друг мотив, защото обезглавил офицерите и моряците,
понеже бил ядосан, че не намерил товар на борда.
Завиждаш, защото се измъкнах с безценно бижу.
Но ти дори не знаеш коя е тя.
И не ме интересува въобще.
Нищо? Кой ще й плати откупа? Малка подробност. Не е ли така?
Не е така. Ще предложа мадамата на търг.
И бих казал, че може би точно ти ще ми платиш теглото й в злато.
Познавам те твърде добре.
- Така ли? - Да, точно ти.
Ще ви я доведа.
Защо го провокираш сега, когато ни трябва да сме в добри отношения?
- И защо трябва да сме? - По-добре да сме,...
ако искаме да ограбим онзи конвой. Ще сме си нужни и четиримата.
Ти си луд. Конвоят е твърде силен.
Пък познаваш закона на пиратите.
"Всеки за себе си, а останалите по дяволите."
Мръдни се. Отстъпи.
Махни си ръцете от мен.
Ако искате мадамата, ще я купите.
Но преди това свиквам търг. Според закона на братството на корсарите:
може да гледате стоката, но не може да я пипате.
Така че, дами, разкършете се и се покажете.
Движение казах.
След като ги купите, може да ги правите каквото си искате.
Но запомнете това - първо плащате в златни дублони, ясно?
Е, казвайте.
Казвайте цената си, сбирщина плъхове.
Казвайте цената и вадете златото.
Според действащия закон в лигата на Буканерите/пирати:
съкровището ми сега е на търг.
Виждам, че не сте слепи за възможностите.
Сега да видим какво печелите: може да им вземете добър откуп
или да си върнете вложеното и отгоре в лично обслужване.
Изабела. Красива. Образец. Кукла. Играчка, достойна за крал.
Кармен. Жизнена. Практична. Здрава. Отлична компания на сушата.
Отлична компания и на борда.
Май съм склонен да се откажа от търга. Побързайте с цените.
100 дублона.
120.
200.
- 250. - 300.
- Вдигам със 100 дублона./400 - 500 дублона.
Плати, де, плати.
3000.
От кога па жените струват чак толкова?
4000.
- Ще вдигна пак./5000 - И аз./6000
- Тогава пак ще вдигна./7000 - 8000.
9000.
10 000.
Те струват повече.
- 11. - 12.
Така е по-добре.
Но аз ще кажа 13.
13 500.
Май стигна тавана си?
15 000.
Закарайте момичетата на борда.
Добре дошла на борда.
Това е вратата към каютата ви. Настанете се удобно.
Обръщате се към кастилска дама, сеньор пират. И аз...
Моля, продължете.
...предпочитам куршума ви, пред обезчестяването.
Имам 15 000 златни причини да ви запазя както сте.
Работата ми изисква взаимно доверие.
Ако очаквате да ви разкрия...
Знам името ви, знам името ви.
Изабела де Мендоса и Лагуна.
Вашият съпруг е Вицекралят.
Трябваше да се досетя какво целите.
Да спестя и на двама ни бедите.
Не се притеснявайте, сеньорита. Ние сме почтени пирати.
Всички пленени от нас пътници след това ни пращат препоръки.
Уверявам ви, че екипажът ни не е кръвожаден, колкото Монбарковият,
който обезглавил всички като пилета.
Страх ви, нали? - Да.
Не ми вярвате, нали?
Не.
А страх ли ви е от мен?
Не.
Да остана ли да ви правя компания тогава?
"Нашите придобивки" май ще се отплатят, а?
"Нашите" придобивки?
Не сме ли партньори?
Имаме уговорка. Ти даваш парите, аз обработвам идеите.
Гре-би! Гре-би! Прибери гребла!
Вдигни гребла!
Ау, какъв сте кошмар! Всички заедно, моряци!
Изправи греблата!
Дръж стълбата!
Придържай към борда!
Ама, че сте мърди! Утре 2 ч. упражнение за всички!
Дезертьор е от Британската флота. Най-добрият ми лодкар и топчия,
така че трябва да го понасям.
Необичаен час за посещение. На какво дължа удоволствието?
Дойдох по работа. Трябва да говоря с теб. Насаме.
Почвай да говориш.
- Донесох ти това. - И какво е то?
Половината от цената, която плати за дамата, която взе.
За да бъда партньор в сделката.
Каква е сделката?
Делим наполовина. Да помогна в работата и да разделим печалбата.
И да те снабдя с информация.
Като например?
Например, коя е дамата.
Ами закъснял си. Вече знам това.
Дона Изабела Мендоса. Съпруга на Вицекраля.
Разбрал си го от своя информатор, а?
Но това няма значение.
Запита ли се изобщо защо е пътувала като обикновен пътник
на невъоръжена галера?
- Може би. - И позна ли?
Не. А ти?
И аз не.
Но можеш да разрешиш загадката много по-бързо от мен.
- Как? - Можеш да очароваш тази жена, Черньо.
Но аз не мога.
Слизай от кораба, Череп.
И защо да го правя, Черньо? Имаш достатъчно ум и аз също.
Двамата заедно задължително ще спечелим.
Ще се оправям сам.
Ще съжаляваш, Черньо.
Колкото до златото, което сте вложил, мога ли да предложа...
Ох, работа, работа, вечно работа.
Закъде да бързаме? Имаме много време.
Предполагам, че искате да си върнете парите.
Мога да ви гарантирам двойно количество в злато.
Защо говорите за злато?
Нека съпругът ви решава дали ще го удвои или утрои.
Това не ни засяга.
Приготви оръдия!
Вдигни капаци!
Фитили готови-... за огън!
Бой-...на готовност!
Щом те кефи да викаш тези глупости, защо си дезертирал от брит. флота?
Закрепи оръдейните подпори! Размърдай се!
По-енергично, проклети дяволи! Ще ви нашаря задниците!
Размърдайте се и да виждам движение!
Ще им скъсам задниците на тия топчии, ще им ги запаля.
Защо онзи дебелан ме измами, онова наконтено копеле?
Той знаеше какво съм намерил. Знаел е, защото сигурно е хванал
западния вятър преди нас. - Ама Череп още не е...
Капитан Череп, Люсак излиза в морето.
Проклета е предателската му кожа! Ще разбуди плячката.
- Кога ще ме освободиш? - Искаш да ме напуснеш ли?
Ще ми е неприятно да те напусна, но...
Къде искаш да отидеш? Кажи и ще отплаваме натам.
"Свирепата" е винаги на твое разположение.
Мисля, че си сладък и повече от щедър.
Но си много любопитен.
Искам да кажа, колко момичета са ти споделяли личните си тайни?
Капитане, капитане! "Демон" и "Еребус" отвориха оръдейни капаци,
а "Лаклер"/Светлината се насочва към морето.
Погледни!
Пускай платната!
Боцман, чакай заповедта ми.
Джейн, на кормилото.
Черньо... чуваш ли ме?
Съветът на капитаните реши, че търга е бил незаконно проведен.
Имаш 5 минути да свалиш жените на брега.
Е, какво ще отговориш?
Доста набързо го решиха.
Пускай предни платна!
Боцман, изпълни заповедта ми!
Дай им два залпа по целия борд. В обхват са.
Фитилиии...!
Бегай!
Издухайте този кораб от водата!
Залп по целия борд! Какво чакате, копелета?!
Чакате да се измъкнат ли? Огън и с нашите!
Пропуснахме на косъм. И сега ще ни се измъкнат под носа.
Кога ще се научиш да даваш заповеди?
Ще ползвам главите ви за гюлета ще ви изкормя живи! Кучи синове!
Ти си виновен!
Най-лошото мина. Освободихме я от тези двамата.
Сега можем да минем край Люсак.
Готови за пускане на платната! Готови за вдигане на котва!
- Защо даваш тези заповеди? - Да го преследваме.
И предполагам имаш план как да го догоним?
Ами Люсак ще ги засече, нали е отпред.
Люсак ли? Ти си кръгъл идиот!
Ето го врагът.
1000 испански дублона за онзи, който взриви мачтата и спре каравелата.
С вятъра срещу оръдията им няма от какво да сте страхуваме.
Нито е времето, нито мястото да се отърваваме от Люсак.
Ще свалим някоя мачта.
Мартин, обясни това на Тихчо. - Хайде.
Стреляй!
Огън!
Тихчо!
Идеално.
Всички готови да заемат бойни позиции!
Всички готови да...
Внимавай, Фред.
Накъде поемаме?
Ще върнем Изабела на съпруга й.
Изабела.
А златото?
Няма място за тревоги. Вложенията са под контрол.
Курс право към Залива на Рибарите.
Ако желаете може да преброите количеството,
за да се убедите, че е точно, колкото поискахте
Значи поиска откуп, как посмя?
Само за да спася честта ти, Изабела. - Да спасиш честта ми?
Разбира се. Какво би си помислил твоят съпруг,
Изабела, ако се беше върнала безплатно?
Да не говорим за мен също.
50 000 дублона, на по 100.
Поискал си от съпруга ми 50 000?!
Значи... не ти пукало дали ще удвои или утрои, а?
Абсолютно. Това, което плати е много по-добро.
Но аз няма да се спра пред нищо, докато не ви видя бити и обесени
на площад Мая в Гуаякил.
А теб когато те хванат,... ти, самовлюбен лигльо,
ще се погрижа да те вкарат в килия... пребит.
Какво си се разсополивила?
Казвай, отговори ми!
Сеньора,... не знам.
Тогава вземи това. Сега поне имаш причина да плачеш.
Боцман, опъвай платната.
Ай-ай, капитане. /Слушам, капитане/
Сега по работа. Ще делим ли?
- Делим поравно, а? - Не, защо-защото
ти не вложи това, което аз.
Само скромните 15 000. - Наистина, това ли е всичко?
Плюс количеството, което давам на екипажа си.
Колко е то?
- Още 20%. - И това също в монети?
Един момент. Мисля, че трябва да ги вложиш.
Вложи в следващото ми начинание и си осигури приличен доход.
И какво е то?
Изненада.
Джейн, наблюдавай внимателно, докато сме в Гуаякил.
Е, Дон Педро, да или не?
Последната ти възможност.
Ще ги вложа.
Стой тук.
Дръпнете се.
Благодаря на Небето, Изабела. Признавам, че бях много притеснен.
- За мен или за...? - За теб, естествено.
Представи си, ако бяха разбрали причината за пътуването ти,
нещата щяха да са съвсем други.
Като жена, умея да съм дискретна.
Няма съмнение, но във всеки от моряците се крие риск.
Той беше премахнат от пирата, който обезглави целия екипаж.
Това наистина е щастлива случайност.
Но ти, ти, моя мила, сигурно си била объркана от шока.
Със сигурност ще опита отново. И следващия път трябва да я следим.
Ще остана и ще наблюдавам, капитане. Няма да се промъкне край нас.
- Най-сетне малко вино. - Само най-доброто.
- Заповядайте. - Наздраве, сеньори.
Дон Педро, как сте?
От вечерята ви съдя, че имате нов събирач на ренти?
Ъ, какво?
- Агентът ви по имотите. - Не, не, няма нов агент.
Срещнах златна възможност, ще се отплати баснословно.
Много скоро ще купя цялата тази посада.
Но тя е източникът ми на доходи?
Но... вие ще станете дама.
Изискана като пухена възглавница.
Аз съм кавалер и когато...
Много съм поласкана, кабайеро.
Надявах се да се върнете, но съм ви задължена за...
А, виждам, че се гощаваш добре.
Естествено, предвид нашето бъдеще.
А, да.
Златото е натоварено. Керванът идва от Портоси.
Цялото количество ще те оцъкли.
Очевидно моята част от далаверката е добре вложена.
- Фрегатите за ескорта? - И те са тук. Две от тях.
Две? Трябваше да са три.
Да, но едната се изгуби по пътя. Изгубихме я от поглед. "Виктория".
Хей... какво си мислиш, че съм? Кошче за боклук ли?
Погледнете, сеньорита. Току-що дошли от Испания. Прекрасна изработка.
Наистина ще искате да купите такава бяла дантела.
Прекрасна е нали? - Познаваме ли се?
Мартин, какво правиш тук? Ами ако те познаят?
Дойдох, защото трябваше да те видя отново. Хайде!
Ами трябваше да избереш по-безлюдно място от главния площад.
Защо, ако имам да ти казвам, че съм намерил начин да забогатеем.
- Сигурен ли си, Мартин? - Напълно.
- Но трябва да ми помогнеш. - Не съм в положение да го направя.
Но ми разкажи всичко. - Ама то е лесна работа, казвам ти,
в името на нашето бъдеще. Искам да те отведа оттук.
И да носиш красиви дрехи до края на живота си.
И наистина ли, наистина ли ще е лесна работа?
Нима се съмняваш в мен?
- Кажи, как трябва да помогна, щом мога? - Един момент.
Сега ще ти обясня всичко.
Варда! Направете път за собствеността на Негово Величество!
- Отдръпни се! Отдръпни се! - Направете път!
Негодник. Ще те науча на уважение към херцог Сомоса.
Ще ти резна задника!
Но какво съм направил?
Войници! Арестувайте тези мъже!
Насам.
Движение, движение, няма нищо за гледане.
Мога ли да попитам какво целеше с комедията, която разигра?
Пясък.
"Санта Мария" е карала пясък!? Не мога да разбера защо?
Това май значи, че сме вложили дублоните в кораб, превозващ пясък.
Целият товар е качен. Корабът е готов да отплува.
А, скъпа моя. Пропускът ти за вкъщи.
В края на краищата "Виктория" може би не се нуждае от мен.
Напротив. И реших да те съпроводя.
Никога не си ме наглеждал. Нима съм те подвела?
Изобщо, Изабела. Справи се с всичко великолепно. Съвсем сама тук.
Но освен това, присъствието ти в Двора и задължително за мен.
Какво мислеше? Че ще искам да остана тук до края на живота си?
Би било нелепо да не си набавя доходи от огромната доставка злато
и да ги използвам за нечие добро.
Не би ли искала да си Вицекралица в Двора на Двете Сицилии?
Много разчитам на това злато.
Но преди всичко на твоето влияние в Двора.
Тогава? Какво би ни задържало тук в тази земя на диваци?
Нищо.
Само неудовлетворението ми, че не разреших нещата с онзи пират.
Предполагам, че ще се измъкне съвсем свободен.
Или ако поискаш... няма.
Няма значение Дон Педро. Може да изтеглиш влога си.
Да предположим, че се измъкна от пясъчния куп.
Ще ми върнеш ли това, което съм вложил?
- Не, аз ще взема половината. - 50%?
- Инфлация. - Инфлация?
50%. Трябва да помисля.
Добре. Половината.
- Защо напусна поста си? - Имам вътрешна информация.
Вече не е нужно да пазя. Пък и двореца е отворен отвсякъде.
Ще знам още преди да е избягала.
- Мартин е прав. - За какво?
Много врати. Място, което познавам добре.
- Като посетител? - Бил съм посетител.
Но икономически проблеми ме принудиха да взема поста на...
сребърен камерхер. - Сребърен камерхер?
Полирах чиниите преди вечери.
Не се смей, идиот. Видя ли, че успя да доведеш стражата тук!
Аз?
- Добър вечер, капитане. - Я виж кой е тук.
Херцогът на Вехториите. Маркизът на Провисналите панталони.
Но наистина се хванах на номера ви. - Наистина значи?
- Да, но сега ви арестувам. - Така ли?
Да. Вие и всички останали.
Ами, заповядайте!
О, мили!
След мен.
Ще минем от другата страна.
- Елате насам, кабайеро. - Хайде, Боцман!
Натам, давай.
Хайде!
Внимавай!
Насам.
По-бързо.
Хайде! - Хайде, хайде!
- Капитанът! - Чакайте малко.
Предай се... или си мъртвец.
Черньо ще се оправи.
Засега. Но ние как ще се измъкнем?
Не съм толкова глупава.
Задната врата към улицата.
Благодаря, Мануела. Е, да тръгваме. Губим време.
Ти наистина си капризна. Не съм мислел, че ще си толкова ядосана,
заради 50 000 дублона, Изабела.
Исках да кажа дона Изабела. - Още 10.
Изабела, защо си губим времето с такива неща?
Ами той може да знае нещо, което да ни е от полза.
Да ни е от полза. Какво? Че Дон Алонсо е малоумник?!
Че останалите бегълци се скрили и дори той не знае къде са?
Обаче, ако младежът се инати има и други методи освен камшика,
за развързване на езика.
Гарота. /Душене с въже/
Аз не се инатя, Ваше Превъзходителство.
Просто ме питайте, каквото искате. Умея да помня подробности.
И какво можеш да ми кажеш, млади човече?
Защо да се тревожим, както сам каза.
Какво?
Приятелите му го изоставиха. Дори и на мен няма да каже.
Именно. Да не губим повече време. Освен...
Да имаш някакви други мотиви да му налагаш наказание?
Какви мотиви?
Може да се е отнесъл неуважително към теб по време на плена ти.
Не. Разговаряхме много малко.
Ами да го обесим тогава и да ни се маха от главата!
Това ще е безполезно. По-добре да го пратим на работа.
Горе в мините. Те знаят как да се отнасят с грубияните.
Е, не мога да те виня, но помисли, заслужава ли си обесването?
Както желаеш, Изабела. Но те моля, заминаването ни отива в миналото!
Побързайте, идиоти. Почти ни свършиха дървата.
Ако не сте вие, ще останем гладни.
- Защо закъснява вечерята? - Заради тези.
Заради тези?
Я виж кой е тук.
Този път няма да ми избягаш.
След мен.
Оставете ги, момчета!
Тихчо!
Добре. Там ли си, Черньо?
- Чуваш ли ме, Черньо? - Насам.
Боцман.
- Добре ли си? - Да. Пази вратата.
Дон Педро, малко се забави.
Следващия път ще дойдем тук преди теб.
Гледайте в краката си.
Да вървим.
Отворете вратата в името на Вицекраля!
Разбийте вратата!
Добре.
Иди при тях.
Ако можех да си спомня молитвата към Светата Дева,...
Аве/Привет, Мария, пълна с благодат...
Хванал съм я.
О, Боже!
Давай, Тихчо.
Напъни! Малко остана!
Ето ги.
- Бързо, да изчезваме! - Ето ги! След тях! Спрете ги!
- Остани с нас. - Ако се държиш като идалго/испанец.
- Сеньорита, аз съм кавалер. - А аз да не съм монахиня?
Всички сте кавалери.
Благодаря ти отново, Мануела.
Ами нали обеща, че ще живея като знатна дама.
Прости ми, Мануела, но ще трябва да се простиш с Гуаякил.
Отсега нататък нямам намерение да ръководя гостилница.
- Ама поне беше препитание. - Какво намекваш?
Че грешиш като ми вярваш.
Много лошо, че и двамата сме бедни. Направих голяма грешка с вложенията.
А и сега Изабела избяга със златото и никога няма да я хванем.
Не и с тези корабчета.
Но тя не тръгна по море, а по суша. - Сигурна ли си?
Каза ми да й събера багажа като за карета.
- Накъде? - Не знам.
Мартин, не изпускай вятъра.
Искам да стигна "Свирепата" колкото се може по-бързо.
Стой! Дона Изабела е уморена.
Има индианско село точно пред нас.
Там ще прекараме нощта. Продължавайте.
Хей... всички ли спите?
Ще заспиш толкова бързо, колкото и те.
Мъдро решение, капитан Черньо.
Признавам, че най-искрено желая да те видя обезглавен.
Досега да съм те убил, ако не беше скъпия ти приятел, капитан Череп.
Този разбойник е мой. Така е според сделката.
Ами твой е, заповядай.
- Какво е станало с екипажа ми? - В трюма. Но не се притеснявай.
Нищо не можеш да направиш за тях.
Хайде.
Но няма да съм истински доволен, докато не обезглавя този негодник.
Не сега.
Защото започвам да си подозирам част от намеренията на Череп.
Така че да си идем по каравелите. Трябва да сме готови.
И внимавайте.
Доволен ли си? Щяха да те обесят, ако не бях аз.
С каква цел?
Честна отплата.
Кажи какво ново в Гуаякил. Беше там, нали?
Заедно можем да развалим френската им игричка.
Без тези тъпаци, планът хич не е лош.
Смятат да атакуват испанските кораби в пристанището,
преди да са изкарали оръдията си. Жалко за "Свирепата".
Мда. На път е, за да послужи като кораб-примамка
и да привлече огъня от испанския форт, докато акостираме.
Може би това е разумен план.
Но има ли проблем, има французин.
Е, какво ще кажеш? Ще споделиш ли новините си?
И какво ще стане после?
Ами... не се ли погрижих вече за теб, Черньо?
Ще живееш. Както и твоите приятели.
- Ами екипажът ми? - Ще загинат на "Свирепата", Черньо.
Тогава забрави.
Така значи... ами мисля, че... знам как да те накарам да говориш.
Разбра ли?
Разпръсни другите на равни разстояния.
Искам ясен поглед преди да почна.
- Да, сър. - Лобо, освободи всички топчии.
Утре искам добра стрелба.
Това е тайна.
Яви се при мен с мадамите.
Няма по-лесен от Черньо, знам.
Къде ни водят?
- Сега, чуй ме, сладурче. - Да?
Искаш да ми кажеш, че ме обичаш?
Помилуй мя, Майко Божия! Помулий мя, Майко Божия!
Страх ли те е?
Не. Съвсем не. Просто се тревожех за красивите ми дрехи.
Тези, с които обеща, че ще ме облечеш.
Е, ако не ми вярваш, Кармен...
А-ха, време е да започна, Мартин.
О, дай ми сили, Майко Божия!
Бързо. Хайде.
Нещо не е наред ли, капитане?
Екипаж, сбор на главната палуба!
Към палубата, мърди, към палубата!
Напънете крак преди да ви ритна задницата!
Ставай! Ставай!
Или ви ритвам задницата, или през борда.
Това ще ви раздвижи.
Екипаж, сбор на главната палуба!
Всички, готови за действиеее...
- Какъв курс, капитане? - Следвай "Свирепата".
Хей... вземи кораба си на абордаж, върни си го.
Закъде да бързам? Ще го следвам.
Внимавай, претърсих всичко и част от дублоните ни са още на "Свирепата".
С това корито не мога да превзема кораба си.
Хей, чакай малко. Ами парите ни?
Ако искаш да вложиш... довери ми се, Дон Педро
и ще си учетвориш парите. Ясно?
Докато зависи от късмета ти... и от това, че знаеш къде Изабела
е скрила златото и имаш следа... ще ти се доверявам,
но трябва да разделиш дяла си, за да ми платиш моята част.
- Половината от моя? - Да, инфлация.
Защо?
Защото аз знам къде е скрила "Виктория".
Удивен съм. Как?
Отваряйки си ушите. И помнейки какво съм чул.
Добре, честно е.
Разбрахме се.
Добре, къде са скрили "Виктория"?
Помниш ли историята на Монбарк? Помниш ли къде е бил,
когато е атакувал и как е трябвало да маневрира с кораба си
докато преследвал и хванал дона Изабела?
Между рифа на Дариен и залив Сан Хуан.
Много ясно, а?
Моите уважения. И ако е там, ще ти дам и останалите си пари.
Пиратски кораб!
По топовете! По топовете!
Ето я.
Отлична цел. 10 дублона за най-добрия стрелец.
- А къде е Череп? - Дяволите да вземат Череп. Давай!
Огън!
Разбий капака, разбий го!
Не помръдва!
Пирати, пирати! Затворете портите! - Чакайте ме!
През борда.
- След мен! - Изкормете ги!
Отиваме на "Свирепата". Дръж ни зад нея.
Предадоха се. Проклет да съм, ако ми трябваше Череп за помощ.
Какво чакаме? Нашето злато лежи под краката ни.
Не се блъскай. Не се блъскай.
Дръпни се...
Строши тази.
Давай.
- Отворете, отворете! - Сечи?
Капитанът ни откри.
- Капитане! - Къде ми е златото?
На кого му пука за златото ти?!
Побързайте, момчета! "Свирепата" ще избухне!
Всички напускайте кораба.
- Ти, мошенико! - Ти, мошенико!
50 000 дублона на рибите.
Не бяха твои.
Да, вярно. Бях забравил. Моите са на "Виктория" в залива Сан Хуан.
Поеми на североизток и дръж курса.
Но така няма да стигнем в залива Сан Хуан.
Всъщност отиваме в Кампече.
Но какво ще търсим в Кампече? Нали трябва да отидем в залив...
Щом искаш. Какво ще кажеш да ти продам моя дял за 1 дублон?
Това е много честно.
Не могат ли да шибнат по-яко тези проклети коне?
Губим толкова време.
Мартин, искам ги опънати като барабан.
Хващайте се на работа!
Вятъра се мени!
Боцман, обръщай по вятъра.
Всяко платно виси.
Я кажи, Черньо, има ли начин да препуснем с тази бъчва?
На бас, че "Еребус" е най-доброто, на което си се возил някога.
Да бяхме взели каравела с 36 оръдия, вместо този малоумник
да пожертва "Свирепата", за да спаси тази прогнила гемия.
- Няма място за сравнение с мойта... - Млъквай, Череп!
Или ще те дам на акулите.
Сега можем само да стигнем "Виктория" преди да отплава.
Няма полза да я преследваме с тая абсолютна ютия.
Вбесяващо е.
Стоп.
5 възела и 3/4. (10.7 км/ч)
Няма да успеем.
- Мартин. - Да, капитане?
Изхвърли всичко, което не ни трябва през борда, включително оръдията.
Не, те ни трябват.
Оръдията също... понякога са безполезни.
При това оръдейно превъзходство на "Виктория"...
по-добре да сме без излишния товар.
Почти стигнахме.
- Е, това беше последното. - И сега без оръдия?
- Ще сме като пате-мишена. - Млъквай, капитанът знае по-добре.
Реших да олекотя кораба веднага.
И да се погрижа "Еребус" да бъде пожертван за теб.
Виждам, че платната са пуснати. В готовност са.
Хайде, скъпа, да не изпуснем отлива.
Кораб отпред! Ще се разминем дясно на борд!
Идеален вятър, за да плаваме срещу него.
Ай, капитане. Не мърдам от посоката.
Да, но, но после...
Това е той. Не познавам друг, толкова дързък.
Той. Кой е "той"? A,... разбира се, твоят пират.
- 2 кварти наляво. - Момент.
Защо сменяме курса, адмирале?
За да ги избегнем. За ваша защита естествено.
Благодаря за загрижеността, но адмирале,
все още има сметки за уреждане
с пиратът, който имаше наглостта да плени съпругата ми.
В нейно име и в мое.
Готови за среща с кораб!
- Джейн. - Да, капитане?
Ти си виновен, че "Свирепата" беше пленена и изгубена.
Застани на кормилото. - Да, капитане.
Знам, че трябва.
Притрябвал си друг път! Сега аз поемам кормилото на "Еребус".
Той няма да види повече подвизи.
Твой е.
Очевидно искат да разбием каравелата им на парчета.
Огън!
Обстреляхме ги от нос до кърма. Не може да има живи на онзи кораб.
Това значи, че ще трябва да обесим останките, от нашия пират.
когато той се предаде на дамата, с която се е отнесъл неподходящо.
Както желаете, Ваше Превъзходителство.
Екип за абордаж. Приготви куки за сближаване.
Сега!
Това е капан! Обръщай!
Изведи я.
Помните ли, полирах чиниите. Не беше лошо за пират, а?
Заповядано ми е да ви отведа в каютата.
Не се притеснявайте. Аз съм почтен пират.
Какво е имало между вас и жена ми? Вие и Изабела?
Уверявам ви, практически нищо.
Практически, а?
3х12 е 36 и х2 е 72.
Броя бъчвите. Най-сетне сме богати, Черньо.
- Къде е Изабела? - Там вътре.
Но понеже доста загубих, ще ми кажеш ли, защото ме интересува,
как разбра къде се е скрила "Виктория"?
Много просто. Залив Кампече е единственият с достъп до мините
и удобен за скриване.
Не се бях сетил.
Но както и да е, знам, че моя дял ще е голям. Колко ще е за мен?
- Сега ли да ти го дам? - Можеш ли?
Честно.
1 дублон?!
Така каза при последната ни сделка. За толкова ми продаде дяла си.
От страх да вложиш.
Капитане, имам много причини да считам, че съм ви подценила.
Едно време ме наричаше Черньо.
Така е.
Но бях самотна и просто пленница. Много неща се промениха от тогава.
Познайте размера, който превозвахме. - Много, надявам се.
Корабът носеше 30 млн. реала, дори може би повече.
Каква изненада. Не съм си го и помислял.
Ако това се похарчи за войната, ще определи победения и победителя.
Но ако е за сам човек е огромно.
Имам да плащам на екипаж.
Пиратски екипаж. Ако престъпник се появи с това злато в Испания,
не само може да предяви рицарство, но и неща, които не са сънувани.
- Например? - Титла на херцог.
Ами...
Адмирал, с право да надзирава испанските морета. А ако харесваш...
- Ако харесвам...? - Ако харесваш мен.
Само си помисли, Черньо, колко щастливи можем да сме.
Жалко. Виждаш ли, Изабела...
И двамата искаме това злато и никой от нас не иска да дели.
Аз не искам златото.
Знам. Бедният ти Крал се нуждае от него.
Но не повече отколкото моят беден Крал. Кралят на Англия.
Наложи му се да зависи от пиратите. Ето защо станах корсар.
Трябва да храним бедняците в кралските ни фамилии.
Тихо.
Не тъгувай. Има и други неща освен златото.
Винаги можем да отворим друга посада.
Вярно е. Кой иска злато? Особено пък това.
Още ли те е страх да вложиш?
Твоят дублон може да представлява половината от следващия ми дял.
Вероятно в кюлчета.
Аз ще го направя. Но внимавай, мен не можеш ме надхитри.
Не се съмнявам, Мануела.
Това пък какво значеше?
Че аз ще водя счетоводството в този дом.
Пускай платната за плаване. Отиваме в Англия.
Ай, капитане.
Курс север-североизток и дръж право в следващите 5600 км.
превод от англ. и итал. аудио Nikter /Възможни са грешки!/
Смело напред! Дръж курса!