Три месеца по-късно.
Повтори името! Само името. - Волпон!
Волпон. Познавате ли го, шефе? - Чувал съм за него.
Бакара. Плаща.
Добър ден, комисаре.
Добър ден.
Ето, това е. - Добре, разбрах.
Господин Сифреди. - Той е в кабинета си.
Добър ден.
Кажете, комисаре. - Хубав бизнес, господин Сифреди.
Ако Капела можеше да види това. - Беше идея на Франсоа.
Относно приятелят ви, предполагам, че сте си направили ваше разследване.
Безрезултатно. - Това ме учудва.
Вашата полиция е по-добра от моята. - Често използваме същата полиция.
Сутринта намерихме тялото на един италианец в корабостроителницата.
Така ли?
В Марсилия има все повече италианци, които имат апетити в бизнеса.
Какъв бизнес? - По малко от всичко.
Да сте чувал за Джовани Волпон? - Чувал съм името. С репутация е.
Не е дошъл с празни ръце. Сигурно е сериозен конкурент.
Защо ми казвате всичко това? - За да сте предпазлив.
Ако сгрешите, няма да се застъпвам. Познавате ме.
Аз само стоя и броя изстрелите.
Това мога да направя.
Имаме новини, шефе. Този път го намерихме.
Къде е? - Във влака от Париж.
Вие ли сте Франческо Волпон? - Да.
Изглеждате изненадан, че ме виждате.
Не ви познавам. - Сифреди. Рок-Сифреди.
Приятел и съдружник на Франсоа Капела.
Капела ми беше като брат. Вие го убихте.
Ще слезете тук.
Нямате право! Брат ми ме чака на гарата!
Ще му предам вашите поздрави.
Ще си платите за това!
МАРСИЛИЯ
Мисля, че не познавате господин Волпон.
Джовани Волпон.
Вие сте пътувал с брат ми. Дойдох да го посрещна.
Видяхте ли се? - Не.
Не може да е слязъл в движение. - Кой знае?
Моля да ме извините, но ме чака работа.
Да, Фернан. Това значи война.
Дай ми една чаша шампанско.
Стига вече!
Това е най-хубавото заведение във Франция.
Говори се, че Сифреди е похарчил тук повече от един милион златни франка.
В Париж, тези места са били създадени от св. Луи.
Давай.
Браво.
Честит рожден ден!
Ще бъдем ли щастливи някой ден? - Може би.
Сигурно.
Честит рожден ден, Лола. - Ти си луд!
Франсоа ти го беше обещал.
Господин Сифреди?
Направо от Париж пристигна този, който ще направи фурор в Алказар.
Представям ви царят на комиците - Шарли!
Госпожа Лола се обади, трябва веднага да отидете при нея.
Случило се е нещастие. - Донесете ми палтото и шапката.
Публиката тази вечер е добра. Ще ви разкажа...
Ще ви разкажа нещо от Виктор Юго...
Какво да правим? - Каквото прецените, ще се върна.
Къде е мадам Лола?
Помните ли момичето, което доведохте от Париж?
Случи се нещастие, един клиент... ненормален...
Какво е станало?
Направих, каквото можах. Две инжекции морфин.
За известно време няма да страда.
Ако оживее, ще остане сляпа и обезобразена.
Кой беше? - Избяга през покрива.
Не отваряй на никого. Ще изпратя Луи, той ще остане тук.
Не се страхувай.
Къде е Спада?
Дай го.
Къде е колата на Лола? - Тук е.
Отиваме в клуба.
Виж какво е станало и ела в ''Алказар'', до час ще бъда там.
Идвам от ''Алказар''.
Убиха трима от хората ми и едно от момичетата е обезобразено.
Да, и клубът е опожарен. - Кой е Волпон?
Има изключителна власт, поддържа го дясната партия в Париж -
на международно ниво е.
Намесете се веднага, или аз ще го направя.
Правете каквото искате, но знаите, че съм ви предупредил.
Намерихме тялото на брата на Джовани Волпон на влаковата линия.
Сградата се опразва. Това е лош знак.
Светът се променя бързо. Прекалено бързо за самотните хора.
Какво ще правите? - Тръгвам си, уволниха ме преди час.
Един през нощта е, какво правите тук? - Представям ви новия комисар.
Г-н Сифреди, ако имате неприятности, приемното ми време е след 9 сутринта.
Извинете.
Наслаждавайте се на работата си.
Къде отивате? - В ''Алказар''.
Ще бъде грешка. Тази вечер в града няма нито полиция, нито правосъдие.
Отидете някъде, ще се върнете после. - Съжалявам, но ще остана.
Сузи?
Не стреляйте! Искам го жив!
Побързай!
Какво да правим с него, шефе? - Поразходете го малко.
Ало? Сам?
Искам да знаете, че дойдох в града с огромни надежди.
Вие и Капела бяхте само гангстери, които трябваше да изчезнат.
Елиминирането на Капела беше предупреждение,
но вие зле го изтълкувахте.
В ерата на благородниците, вие си играете на вендета.
Грешка бе да убивате брат ми.
Трябваше да прибегна до вашите методи, а аз ги познавам добре.
Надявам се, че се убедихте в това.
Имате ли нещо да кажете? - Убийте ме бързо.
Това е абсурд. Ние решихме да прочистим града.
Съвместно с полицията ще унищожим цялата тази сган.
И вие ще послужите за пример.
На работа!
''АЛКАЗАР'' ЗАТВОРЕНО
Комисарят ви очаква.
Какво искате пак? - Все същото, г-н комисар.
Толкова ли обичате шефа си, че идвате в полицията да питате постоянно?
Не може да е изчезнал просто така. - Случват се такива неща.
Ще го намеря. Издадено е нареждане.
При мен нищо не се губи. Нищо!
Още една. - Забраниха ми да ти давам на вересия.
Само една. - Не. Аз няма да покривам сметките ти.
Рок!
Трябва да хапнеш, иначе няма да имаш сили.
Знаеш, че бих направил всичко за Рок-Сифреди.
Само кажи, на всеки три седмици сме тук.
Благодаря ти, ще го имам предвид.
Искаме работа! Искаме работа!
Знаеш ли, че вече досаждаш на комисар Казньов?
Ходил си 11 пъти за два месеца. - Къде ме водите?
Реших да отговоря на въпросите, които задаваш на полицията.
Имам голяма новина за теб.
Сифреди, който търсиш като куче загубило стопанина си,
се върна.
Какво да правя, шефе? - Натисни газта и мини.
Ще ги сгазя. - И какво от това?
Отиди при него.
Шефе?
Какво са ви сторили?
Още едно. - Имате ли с какво да платите?
Не стойте тук, елате с мен.
Разкарай се! - Аз съм, не ме ли познахте?
Той вече не разбира нищо. Аз черпя.
Остави бутилката тук.
Един момент. Бъди любезен с момчето, той е толкова загрижен за теб.
Откъде идвате? - Намерихме го да се шляе по кейовете.
Помоли възпитано.
- Моля ви.
Стига сте му наливали! - Не може да го лишим от веднъж.
Казват, че там, където е бил е пил по 10 литра на ден.
Елате насам, господа, направете хубави снимки.
Вижте това представление.
Още една снимка с бутилката.
Вземи, да ти е сладко.
Престанете!
Той обезумява! Направо полудява!
Той бие приятеля си, това е лошо, трябва да повикаме полицията.
Престанете, шефе!
Снимайте го!
''Господин Рок-Сифреди е полудял''
Направо покъртителна история.
Това е един чудесен пример.
Но това не е краят.
РАЙОННА ЛУ ДНИЦА ''Д'АЛИЕНЕ''
Пуснете ме да си ида! Не искам да стоя тук! Не съм луд!
Как си?
Как сте, Рок?
Три месеца без алкохол и напълно се възстановихте.
Дори изглеждате много кротък.
Знаете, че не съм луд. - Тук няма луди, има само болни.
И един главен лекар на подчинение на Волпон.
Кого се опитвате да убедите? - Докторе?
Директорът пита дали ще дойдете на погребението.
Тук има голяма смъртност.
Мирът е почти установен. Редът се възцари в Марсилия.
На много места на запад има хора, които водят същата борба.
Защо избрахте именно Марсилия, г-н Волпон?
Да, защо?
Този град е първият световен пазар на нашето таино оръжие.
Едно бяло оръжие - хероинът.
Най-доброто средство, за да подчиним една социална класа в упадък.
От сега нататък политиката ще бъде обвързана с химията.
Дрогирайки синовете, ще подчиним бащите.
Тази година в Берлин един нов ред ще се установи.
Заражда се един нов свят, който ще завладее Европа!
Ако добре си свършим работата тук, един ден
нашите приятели ще дойдат в Марсилия през парадния вход.
Фернан?
Ето, това са мерките.
Три ковчега? - Ужасно е, но са добри клиенти.
Да направим и четвърти.
Доставям ви ковчезите!
Добър ден.
Не изглеждат лоши. - Да, тези не са опасни.
Три са ваши. - Ти и ти, елате.
Сложете ги там.
Хайде, отивайте!
Не, този не е за вас.
Какво има? - Рок-Сифреди е избягал от лудницата.
Как? Кога? - Днес следобед, влязъл е в ковчег.
Много е добър. Подцених го.
Някой помогнал ли му е? - Да, Фернан.
Подготвено е. От 6 месеца Фернан работи при дърводелеца на лудницата.
Г-н Казньов, ако обичате.
Г-н Комисар? Рок-Сифреди е избягал от лудницата.
Значи знаете?
Ще ми помогнете ли да го заловя? Ако го хванете, ми го предайте.
Няма да е лесно, все пак има закони... - Законите са за бедните!
Къде отиваме? - В Жьон.
Виждал ли си Лола? - Не.
Откъде идват? - От Дюселдорф.
За къде са? - За Малага.
Сред работниците в благотворителната организация има отдадени и смели жени,
които са съхранили чувството си за дълг.
За мен е чест да им връча почетните дипломи за ''Обществена дейност''.
МАРСИЛИЯ - 17 км
Шефе? - Здравей.
Стефан. - Джузепе.
Марчело. - Лучано.
Не е обитавана от 20 години,
но господин Сифреди ще живее в града, и ще бъде много дискретно.
Странно е да се върнеш вкъщи.
Когато бях дете, Марсилия означаваше нежност за мен,
а сега ще излея гнева си там.
Ще заложим живота си, но той ще загуби всичко това, Фернан.
Вярно ли е това, което ми казахте в Италия?
Кое? - Че вече не искате Марсилия?
Няма какво да правя в Марсилия. Трябва само да уредя 2-3 неща.
Започвам да си мисля, че Волпон беше прав -
вече никога няма да е както преди.
За Лола ли мислите, шефе?
Да, Фернан. За нея мисля.
Вивиан? В трета стая.
Лола? В осма.
В дъното на коридора, вдясно.
Как се казваш?
Лучано. Ти Лола ли се казваш? - Да.
Не изглеждаш лош човек.
Г-н Сифреди се върна. - Рок?
Да, Рок-Сифреди.
Там е, видяхме се. - Насаме ли?
Да. Казах й и тя се разплака.
Според нея, има 2-3 клиента, момичетата, охраната на вратата,
но наи-опасни са шестима играчи, от хората на Волпон.
Фернан?
Още един.
Преди малко ли? Почакай.
Отново съм аз. - Виж го ти!
Всичко свърши, Лола. Хайде са си ходим.
Хиляди извинения, но бях възпрепятстван.
Още веднъж ви благодаря, че приехте поканата, г-н консул.
Наздраве, господа.
Не знам, ето например сега...
Добър ден. - Добър ден.
Разбира се, че е той! Той се върна! Навсякъде е!
И за мен и за вас е опасно! - Добре, до 15 минути съм при вас.
Досието, шефе? - По-късно.
Не знаем какво да правим! Има трима мъртви при престрелка,
една игрална зала е опожарена и префектът иска да му се обадите.
Утре.
''ОТНОВО МАФИОТСКА ВОЙНА В МАРСИЛИЯ''
Веднага се връщам.
Господа, ще пиете по-малко от мен и за по-кратко време,
но ви пожелавам да имате здрав черен дроб.
Продължавайте.
Те няма да дойдат, господине.
Всички се страхуват.
Всички са нищожества, ще си платят за това.
Искам да ви кажа, че приятелят ви Сам и Казньов и са в бара ''Ла Марин''.
Пияни са.
Да живее Волпон! Цялата сган на стълба на позора!
Да живее Германия!
Мръсник!
Мръсници такива! Мръсник с каскет!
Ще ви науча аз вас! Мястото на жените е вкъщи!
Ти защо ме гледаш така? - У спокойте се, господине.
Каква е тази врява?
Какво има? - Униформени?
Моля ви, комисаре, елате. - По какъв повод?
Назад, ако обичате!
Добър ден, г-н комисар, очаквахме ви. Префектът ви чака горе.
Къде горе? - Във вашия кабинет.
Аз вече нямам кабинет.
Ситуацията е сериозна, г-н комисар. - Да, четох вестниците.
Полицейски служител и гангстер заедно се нахвърлят на униформени!
Бихте ли се опитал да въдворите ред в града?
Г-н Казньов зае моята длъжност, аз бях отстранен.
Връщам ви на длъжност.
Той помоли да го преместим в някоя от колониите ни.
Мога ли да разчитам на вас? И на дискретността ви?
Трябва да се действа относно Волпон, но трябва да е по разумен начин.
Да, г-н префект. - Ще трябва да е ваша инициатива
и да бъда поставен пред свършен факт.
Мисля, че имам решение. - Така ли?
И какво е то? - Не трябва да се намесваме.
И смятате, че така може... - Може. И така трябва.
В рамките на три дни.
Но какво...?
Извинете.
Мислех, че сте мъртъв. - Не умирам толкова лесно.
Какво искате? - Волпон на неутрална зона.
Интересно. И къде предлагате? - Във вашия кабинет.
Само това ли? - Ще ме оставите с него за 2 мин.
Възможно ли е? - Възможно е.
Ако ви убие, ще го арестувам, но не очакваите нищо повече от мен.
Все така праволинеен? - Да.
Губите ми времето, комисаре!
Съжалявам, но не мога да открия свидетелското показание.
И защо ми отнемате от времето? - Помните ли случая Капела?
Много слабо. - Ще направя очна ставка със Сифреди.
Какво?! - Законът ми дава това право.
От днес нататък законът е един за всички.
Заплашвате ли ме?
Не, познавате ме, просто си върша работата.
Г-н Сифреди?
Мисля, че се познавате.
Бихте ли дошъл за малко, комисаре? - Веднага се връщам.
Не сте много разумен, г-н Сифреди. Градът се бе отървал от вашите методи.
С мъж като вас лесно мога да се разбера.
Огромни промени се задават!
Предполагам, че вие сте поискал да се срещнем. Защо?
Исках да ви кажа в лицето, че се върнах, за да ви убия.
И ще го направя много скоро. - Защо ми го казвате?
За да се страхувате.
Госпожице? Свържете ме с 39-42. - Каква наглост!
Сам? - Да?
Аз съм в полицията, но не съм сам. Събери хората незабавно!
Какво ще правим? - Ще чакаме и ще броим изстрелите.
Докъде бяхме стигнали?
Госнодин Сифреди тръгна ли си? - Да, тръгна си.
Приготви се, заминаваш. - Не и без теб.
Къде отиваш?
Заминаваме и двамата. Предлагам ти Америка.
Америка е толкова голяма. - Е и?
Нека заминем веднага, Рок. - Не е възможно.
Трябва да се погрижа за някои подробности. Не се страхувай.
Да побързаме.
Хайде, по-бързо!
Фернан!
Хайде!
Лучано!
Не стреляйте.
Къде е Волпон? - Не знам.
Къде е? - Ще се качи на влака след 1 час.
За къде? - За Белар.
Обади му се.
Защо го правиш? - Обади се!
Ало?
За вас е, господине. Господин Сифреди ви търси.
Ало?
Имам едно уточнение за вас. - Да?
Ще умрете в деня, в който Сам умре.
Всичко ще мине добре в Берлин. - Дано се върнете с точни инструкции.
Не се притеснявайте.
Време е да слизате, влакът ще тръгне. - До скоро.
Г-н Волпон тук ли е? - Какво има?
Складовете горят, а Сам... - Какво?
Убиха го.
Прави това, което ти кажа, и всичко ще бъде наред.
Може ли да знам защо? - Качвай се!
Ти загуби, Волпон.
Съжалявате ли за нещо? - Никога за нищо не съжалявам, Фернан.
Америка е голяма, а ние не познаваме никого там.
Аз познавам. - Така ли?
Господа? - Шампанско.
Каня ви на танц. - Откога жените канят мъжете?
Но, господине, сега е 1937.
Да, така е.
Превод Анелия Димитрова
Субтитри Тони Тодоров