Мутантите. Откакто се появиха,
към тях се отнасят със страх, подозрение и дори омраза.
Светът е изправен пред въпроса
дали мутантите са следващата фаза на еволюцията
или са нов вид хомо сапиенс, който търси място под слънцето?
Но и в двата случая е факт:
съжителството с други видове не е най-силната страна на човека.
"Ние не сме врагове, а приятели. Не бива да бъдем врагове.
Въпреки силата на емоциите, връзката между нас съществува."
Линкълн е казал това при встъпването си в длъжност.
Много харесвам тази реч.
Ако сте подготвили билетите си, можем да продължим обиколката.
Разчисти графика ми за днес. Ще вечерям със сина си.
Да, г-н президент.
Загубихте ли се, сър?
Проникване от зоната за посетители!
Нарушителите са няколко!
Г- н президент, имаме пробив. Джаки, подготви колата!
Изходът не е чист.
На пети пост е чисто.
В коридора има нещо! - Към убежището!
Не е чисто.
Пред Овалния кабинет е. - Блокирайте входовете!
Не стреляйте!
Господи!
"Свобода за мутантите!"
ЕЗЕРО АЛКАЛИ - ИНДУСТРИАЛЕН КОМПЛЕКС
Смяташе се, че неандерталецът е изчезнал при сблъсъка
с един по-развит биологичен вид - кроманьонеца.
Но последните изследвания на ДНК показват, че тези два вида
са се кръстосали и са създали съвременния човек.
Създали са нас. - Точно така.
Арти! Не тук!
Не внимаваш.
Направо ме побърква така.
Ти пък какво гледаш?
Към убежището!
Ще го убият!
Джийн, добре ли си?
Да, добре съм.
Имам главоболие.
Проблемът не е в главоболието.
Не знам как да ти го кажа, но след инцидента на о-в Либърти...
Скот! - Оттогава се промени.
Не мога да фокусирам телепатията си. Чувам всичко.
Не е само телепатия. Преди се напрягаше да вдигнеш книга или стол.
А сега нощем местиш цялата стая.
Кошмарите ми стават все по-лоши.
Ще се случи нещо ужасно.
Аз ще те защитя.
Виждали ли сте Боби и Плевел?
В кафенето става нещо.
Той те попита нещо. - Защо си такъв гадняр?
Защото мога.
Може ли огънчето?
Съжалявам, приятел. - Джон, спри!
Престани да се фукаш.
На приятелката ти й харесва. - Не й харесва.
Просто се забавляваме. - Само ти се забавляваш.
Много тъпо!
И какво ще направиш?
Вече не си толкова печен.
Какво направи, Боби?
Не го направих аз.
Аз го направих.
Следващият път, като решиш да се изфукаш... недей!
Извънредни новини! - Пряко включване от Вашингтон.
Терорист е проникнал в Овалния кабинет на Белия дом.
Президентът и вицепрезидентът не са пострадали.
В атаката е участвал поне един мутант.
Мисля, че е време да си вървим. - Мисля, че си прав.
УЧИЛИЩЕ ЗА НАДАРЕНИ МЛАДЕЖИ
Магнито стои зад нападението. - Не ми се вярва.
Ерик е способен да организира подобен акт от затвора,
но неговата цел е друга - да осигури бъдеще за мутантите.
Да осигури господството им. - Ако намери начин.
Сега ще извадят на бял свят Закона за регистрацията.
Не само. Президентът може да заповяда да арестуват всички мутанти.
Дали нападателят е бил сам? - Трябва да го намерим преди властите.
Опитах се да го открия с Церебро, но той се движи някак непостоянно.
Когато го засека, Буря и Джийн ще идат да го приберат със самолета.
Било е доста опасно.
По-опасно, отколкото признахме.
Какво искаш, Уилям? - Разрешение за специална операция.
Не, благодаря, г-н президент.
Нали щяхме да говорим за образователната реформа?
Вие го казвате.
Сенаторе... - Благодаря ви, че ме приехте.
Сенатор Кели, това е полковник Уилям Страйкър.
Неговият отдел работи по проблема с мутантите.
Чух, че сте привърженик на Закона за регистрацията.
Но сте променили мнението си.
Надявам се за добро. Какво предлагате, г-н Страйкър?
Може ли, г-н президент?
Открихме съществуването на център за подготовка на мутанти
в щата Ню Йорк, област Сейлем.
Откъде имате данни за него?
Разпитахме мутанта-терорист от инцидента на остров Либърти.
Ерик... Знаете къде е Ерик Леншер? - Магнито. Да.
Разработихме технологията, с която му построихме пластмасов затвор.
Този център е училище. - Без съмнение.
Какво е това? - Самолет.
Какъв самолет? - Не знаем.
Но излита от баскетболна площадка.
Ако бяхте разрешили да си свършим работата преди...
Добре, слушайте.
Проникнете, задръжте ги и ги разпитайте.
Но не искам да видя мъртво дете-мутант в централните новини.
Г- н Страйкър? - Сенатор Кели...
Това е помощничката ми Юрико.
Здраво ръкостискане! - Какво да направя за вас?
Бих искал да посетя Ерик Леншер в затвора.
Това не е зоопарк, сенаторе.
В този конфликт той е врагът, а вие сте просто зрител.
Конфликт ли? Нима искате да превърнете това във война?
Планирал съм операции в Северен Виетнам,
докато ти си сукал от майка си на фестивала в Удсток!
Не ми обяснявай кое е война! Войната вече започна.
Ще те смачкам. - Нямаш шансове.
Не искам да те нараня.
Не ме е страх.
Лоугън!
Липсвах ли ти, хлапе? - Не много.
Как си? - Добре съм.
Кой е този? - Боби...
Гаджето й.
Викай ми Айсмен.
Да...
Гадже, а? А вие двамата как...
Все още търсим начин.
Я виж кой се върна! И то тъкмо навреме.
За какво?
Трябва ни бавачка. - Бавачка?
Радвам се да те видя, Лоугън.
Здрасти, Лоугън. - Здрасти, Джийн.
Ще отида да подготвя самолета.
Беше ми приятно.
Да вървим. - Ще се видим после, Лоугън!
С Буря отиваме в Бостън. Няма да се бавим.
Професорът иска да открием мутанта, който нападна президента.
Значи наистина е бил мутант.
Нали ще си тук, като се върнем? Или смяташ отново да изчезнеш.
Сещам се за една-две причини, поради които да остана.
Откри ли каквото търсеше?
Горе-долу.
Ще се видим по-късно, момчета.
Пази се! - И ти. Довиждане.
До скоро.
Не се ли радваш да ме видиш?
В мотора ти няма бензин.
Ами зареди го.
"Бивш и бъдещ крал"
Г- н Лорио, докога ще продължаваме така?
На колко години сте осъден? - Завинаги.
Това не е задължително, г-н Леншер. Щом ми кажете всичко, ще ви пусна.
Радвам се да ви видя, г-н Страйкър.
Дошли сте да се убедите, че затворът ми е достатъчно удобен?
Готово. Свободен си.
Сега...
Г- н Леншер, искам да си поговорим
за дома на професор Ксавие и машината, наречена Церебро.
Някак понасям това, че пушиш в училището, но ако пушиш и тук,
до края на живота си ще вярваш, че си 6-годишно момиченце.
Ще го направиш ли? - Джийн ще ти сплете плитки.
Добре дошъл.
Да изляза ли? - Не, просто не мърдай.
Има по една светлинка за всеки човек на планетата.
Белите светлинки са хората.
А това са мутантите.
Чрез Церебро, аз съм свързан с тях, а те с мен.
Виждаш ли, Лоугън...
Не сме така сами, както смяташ.
Намерих базата на езерото Алкали. Там нямаше нищо.
Прекъснатата линия е маршрутът на онзи, който нападна президента.
Трудно ми е да го проследя.
Не можеш ли да се концентрираш?
Мога, ако искам да го убия.
Ето го!
Най-накрая е спрял да бяга.
Искам отново да преровиш спомените ми.
Резултатите няма да са по-различни. - Имахме уговорка.
Мозъкът не е кутия, в която просто бъркаш. Той е кошер с милиони...
Спести ми лекцията!
Амнезията, адамантовият ти скелет и ноктите явно са свързани помежду си,
но понякога мозъкът трябва сам да открие миналото си.
Ще говорим пак, когато се върна.
Ще те помоля тази нощ да наглеждаш децата.
Със Скот отиваме да посетим един стар приятел.
Изпращам координатите на мутанта.
Когато го откриете, доведете го в училището.
Дано да е съгласен. - Дано! За негово добро. Успех!
Страйкър, Уилям.
Имате достъп
Свръхсекретна зона
Разпечатва се документ
Оперативна база
Местоположение: секретно
Какво правиш тук?
Изхвърлям боклука.
БОСТЪН
Това е мястото.
Той се телепортира. Затова го откри така трудно.
Не се страхувай от нас!
Искаме само да поговорим.
Писна ли ти вече?
Защо не слезеш?
Държиш ли го? - Няма да избяга.
Нали?
Не ме убивайте, не съм опасен!
Хората май не мислят така.
Как се казваш? - Курт Вагнер.
Имаше много куршуми. Много страх.
А после остана само болката.
Виждах всичко, но не можех да се спра.
Като в кошмар.
Може би това е изпитание от Него.
Какво помниш, преди да отидеш в Белия дом?
Нищо. Бях тук.
Нека го направи Професора. - Професора?
Ти ли си ги направи?
А това?
Прерови отново спомените ми... - Резултатите ще са същите.
Той ще бъде неунищожим. - Целият му скелет от адамант.
Понякога мозъкът трябва сам да открие миналото си.
Върколак.
Той няма да помни нищо. - Няма да помни...
Не можеш да спиш?
Как разбра?
Буден си.
Да... Ами ти?
Аз не спя.
Тук никой ли не спи? - Явно не.
Дали има бира? - Това е училище.
Значи няма? - Няма.
А нещо друго, освен мляко? - В шкафа има безалкохолно.
Благодаря. - За нищо.
Аз ще го поема от тук.
Всичко е наред, Скот.
Готини цайси! - Благодаря.
Чарлс... Дошъл си да ме спасиш?
Съжалявам, Ерик, няма да е днес.
На какво дължа тази чест?
Какво знаеш за атентата?
Нищо.
Само каквото прочетох във вестниците.
Не смятах, че имаш нужда да питаш, Чарлс.
Какво ти е?
Радвам се на редовни посещения от страна на Уилям Страйкър.
Помниш го, нали?
Синът му Джейсън беше твой ученик, нали?
Да, преди години.
Но не можах да му помогна.
Поне не така, както искаше баща му.
И ако спасиш Върколак, ще компенсираш провала си със сина на Страйкър?
От колко време си тук? - От 2 години.
Родителите ти те записаха в училище за мутанти?
Всъщност, те вярват, че това е обикновено частно училище.
Разбирам. Частните училища са в имения...
И имат самолети?
Значи ти и Плевел, а?
Не е това, което си мислиш. Бих искал да е, но...
Не е лесно, когато искаш да си близо до някого, но не можеш.
Виждал съм как гледаш д-р Грей.
Какво каза? - Нищо.
Не си му разказал за миналото? - Насочих го по пътя.
Мозъкът на Лоугън е още крехък.
Така ли?
Или ти се страхуваш да не загубиш част от безценния си екип?
Какво си направил, Ерик?
Съжалявам, Чарлс.
Бях безпомощен.
Какво каза на Страйкър?
Всичко.
Войната започна.
Скот!
Трябваше да ме убиеш, когато имаше възможност!
Всяка майка има нужда от почивка.
Но без нея бебетата й са безпомощни.
Какво има?
Сбъркал си къщата, пич!
Добре ли си?
Стой тук!
Насам! - Да вървим.
Джон, къде е Плевел?
Не знам. - Трябва да я намеря.
Отвори. - Вземи я.
Влизайте! По-живо.
Вземи го, зашеметен е.
Ще ти помогна. - Помогни на тях!
Насам!
Вървете след мен.
По-бързо!
Хайде!
Елате!
Насам!
Тук е.
Хайде, застреляйте ме! - Не стреляйте!
Още не.
Върколак?
Трябва да призная, че не очаквах да те видя тук.
Колко време мина? 15 години?
Никак не си се променил.
Докато аз...
Природата не прощава.
Трябва да направим нещо! Ще го убият!
Ще се справи и сам. - Боби!
Моля те!
Не знаех, че Ксавие приема и животни. Дори уникални животни като теб.
Кой си ти?
Не помниш ли?
Хайде, Лоугън!
Вървете, аз ще се оправя. - Но ние няма да се оправим.
Не спирайте!
Качвайте се! - Аз ще карам.
Може би следващия път.
Това е колата на Циклоп.
Така ли?
Какво беше това?
Страйкър. Името му е Страйкър.
Кой е той? - Не помня.
Ето... Това е твое.
Тишината ме потиска. - Какво правиш?
Не мисля, че това е СD-плейър.
Седни. - Къде отиваме?
Буря и Джийн са в Бостън. Тръгваме натам.
Родителите ми са в Бостън. - Хубаво.
Сержант?
Повечето мутанти избягаха през тайни тунели. Задържахме няколко.
Колко? - Шест, сър.
Добре дошъл, Професоре.
Вземете необходимото, господа.
"Протести срещу мутантите"
Протестите показват, че американците са загрижени.
Регистрация на мутантите...
Защо да спираме до тук? Защо просто не ги затворим?
Или да ги изтребим до крак? - Моля ви.
Спри тая простотия, Лу. - Проблеми ли имаш?
Господин... Лорио.
Аз съм Грейс.
Искаш ли още една бира?
Разбира се, че искаш.
Много си агресивна. - Такава съм.
Не съм бил с момиче като теб.
Знам.
Тук е малко мръсничко. - Това е целта.
Велкро! Много добре.
До дъно! - Надявам се.
До дъно!
Уилям... - Не ставайте, Ксавие.
Наричам го неутрализатор. Така не можеш да влезеш тук.
Къде е Скот? - Спокойно.
Само го обучавам.
Това е по твоята специалност, нали?
Ти искаше да излекувам сина ти, но мутацията не е болест...
Лъжеш!
Ти също се страхуваше от него.
Година след като Джейсън се върна от училището ти, жена ми...
Той ни мразеше.
Обвиняваше ни за състоянието си. Затова си играеше с мозъците ни,
като ни караше да виждаме несъществуващи неща.
Накрая съпругата ми
проби мозъка си с бормашина, за да се опита да извади илюзиите.
Синът ми... великият илюзионист!
За човек, който мрази мутантите, се движиш в доста странна компания.
Те са доста полезни, стига да можеш да ги контролираш.
Атентатът е твое дело!
А дори не прочете мислите ми.
Започнах да работя с мутанти успоредно с теб,
но разбрах нещо смущаващо - никой не знае колко са и къде се намират.
Никой, освен теб.
За нещастие, моят елексир няма да подейства върху теб.
Ти си прекалено силен.
Ще се наложи да пием направо от извора.
Нека ти представя мутант номер 143.
Мозъкът му отделя секрет, който контролира съзнанието.
Но това е само началото.
Джейсън?
Господи, Уилям, това е синът ти!
Какво си направил с него? - Не, Чарлс!
Синът ми е мъртъв.
Всички вие сте мъртви.
Мамо? Татко?
Рони? Има ли някой?
Ще ти намеря дрехи. Недей да палиш нищо!
Намерих стари дрехи на мама.
От преди да се родя са.
Тарикатски са!
Ало?
Джийн, къде сте?
Ръкавиците бяха на баба ми.
Благодаря ти.
Няма да ме нараниш.
Съжалявам.
Няма нищо.
Рони, когато пак решиш да...
Кой сте вие? Боби?
Защо не си в училището, скъпи? - И кой е този?
Това е професор Лоугън.
Трябва да ви кажа нещо.
Детектор
Няма метални предмети
Чист си.
Добре ли спа, Леншер?
Има нещо различно у теб. - Да, бях весел преди да те видя.
Не е това.
Седни!
- Какво ли може да е?
Какво правиш?
Това е!
Имаш прекалено много желязо в кръвта.
Не се доверявай на красива жена, Лорио.
Особено, ако проявява интерес към теб!
ВНИМАНИЕ - ДЪЛБОЧИНА 30 М
И кога за първи път забеляза, че си...
Мутант.
Би ли престанал?
Мислехме, че Боби е в училище за надарени.
Боби има дарба. - Да, но не знаехме...
Още те обичаме, Боби. Но проблемът с мутациите...
Какъв проблем?
Малко е сложен.
По какво сте професор, г-н Логан? - История на изкуството.
Трябва да видите какво може Боби.
Мога и много повече.
Вината е изцяло моя!
Мъжете пренасят мутиралия ген, така че вината е негова.
Тук полицията. Какво има?
В къщата ни има хора. Държат ни за заложници.
Повечето мутанти са избягали, но издирването им продължава.
Няма никакъв сигнал.
Почини си, аз ще опитам.
Какво е това?
Ангелски символи, предадени на хората от архангел Гавраил.
Красиви са.
Колко имаш?
По един за всеки грях.
Не са малко.
С г-ца Грей учителки ли сте?
Да, в училище за такива като нас, където можем да сме в безопасност.
От какво?
От всички останали.
Повечето хора извън цирка се страхуваха от мен.
Но аз не ги мразех. Съжалявах ги.
Знаеш ли защо?
Защото повечето хора никога няма да знаят повече от това, което виждат.
Аз престанах да ги съжалявам преди доста време.
Толкова красива жена не бива да таи такъв гняв.
Понякога гневът може да ти помогне да оцелееш.
Вярата също.
Буря, открих активен приемник! - Къде?
Мен търсят.
Опитвал ли си да не бъдеш мутант?
Дойдоха войници, Джийн.
А децата? - Някои се измъкнаха, за други не знам.
Нямаме връзка с Професора и Скот.
Къде сте? - В Бостън, в дома на Боби Дрейк.
Идваме. - Буря... Побързайте!
Трябва да тръгваме! - Какво има, Лоугън?
Хвърли ножовете и вдигни ръце!
Какво искате?
Рони! - Казах да хвърлиш ножовете!
Отворете вратата! - Разбийте я.
До стената!
Това е недоразумение. - Хвърли ножовете!
Не мога.
Погледни!
Всички на земята!
Лягай долу, хлапе!
Не искаме да пострадаш.
Нали сте чували, че има опасни мутанти?
Аз съм най-опасният.
На земята!
Този пък кой е? - Курт Вагнер.
В цирка бях познат като "Нощната сянка".
Ясно. Буря? - Излитаме.
Джейсън, престани!
Вече можеш да излезеш.
Отидоха ли си?
Къде са другите ученици? - Не знам.
Значи ще трябва да ги намерим.
Ще използваме Церебро.
Ела.
Къде сме?
Приближаваме училището.
Преследват ни два обекта.
Настигат ни.
Спуснете се веднага на 6000 метра
и ни придружете до база "Ханском". Имате 10 секунди!
Май са ядосани. - Интересно защо.
Изравняваме се с вас, за да ви ескортираме до базата.
Повтарям! Минете на височина 6000 м. Последно предупреждение!
Минават зад нас.
Взимат ни на прицел. Ще стрелят!
Трябва да се измъкна.
Моля те, не го прави повече! - Никога!
Никакви оръжия ли нямаме?
Предупреждение.
Добре ли сте всички?
Господи! Две ракети.
Остана още една.
Джийн?
Господи!
Джийн? - Не съм аз.
Няма ли най-накрая да се научат да летят?!
Благодаря ти.
Чуваш ли ги? - Бих могъл да се приближа.
Казва се полк. Уилям Страйкър. Дойде в училището с една цел.
Искаше Церебро.
Или част от него, за да си направи собствен.
Но той не може да работи с Церебро без Професора.
Поради тази причина моят стар приятел е още жив.
Мили Боже!
От какво се боите?
Когато Церебро работи, Чарлс има достъп до всеки мозък на света.
Ако се концентрира върху отделна група, например върху мутантите,
може да убие всички ни!
Чакайте! Как Страйкър е разбрал къде е Церебро?
Аз му казах.
Нали помниш, че помогнах на Чарлс да го построи?
Г-н Страйкър има безпогрешни методи за убеждение
дори на мутант със силата на Чарлс.
Но кой е този Страйкър?
Военен учен, който е посветил живота си на проблема с мутантите.
Ако искате повече подробности, попитайте Върколак.
Не помниш нищо, нали?
Уилям Страйкър е единственият, освен мен, който работи с адамант.
Металът в скелета ти носи неговия подпис.
Но Професорът... - Смяташе, че ще го разбереш сам.
За разлика от мен, той вярва в теб.
И защо сме ти ние?
Мистик е открила планове на базата, в която Страйкър работи от години.
Там той строи втори Церебро, а ние не знаем къде е базата.
Но един от вас знае.
Професорът вече опита.
Защо си мислиш, че винаги се говори за теб?!
Здравейте.
Не исках да подслушвам.
Просто се отпусни.
Извинявай.
Страйкър е на езерото Алкали. - Аз бях там.
Но нямаше нищо. - Не и на повърхността.
Базата е под земята.
Добре ли си?
Сигурен ли си? - Да. Докъде стигнахме?
Ще ми трябват още 4-5 часа да го вдигна от земята.
Не питам за това.
Безпокоя се за Скот. - А аз се безпокоя за теб.
Показа невероятна мощ.
Очевидно не беше достатъчна. - Стига!
Аз го обичам.
Наистина ли?
Момичетата флиртуват с лоши момчета, водят ги у тях, но се омъжват за добри.
Аз мога да съм добро момче.
Добрите момчета не изчезват.
Моля те!
Не ме карай да го правя. - Кое?
Това.
Извинявай...
Казват, че можеш да имитираш всеки. Дори гласа му.
Тогава защо не го правиш постоянно?
Защо не изглеждаш като нормален човек?
Защото не трябва да ни се налага.
Слушай...
Никой не оставя белези като теб. - Какво искаш? Да ти се извиня?
Знаеш какво искам аз.
Но какво искаш ти?
Какво искаш наистина?
Искам да се махнеш.
Мили Боже!
Защо ние нямаме униформи?
Поръчани са. Ще станат готови след няколко години.
Новата ти прическа не е лоша.
Ела.
Казват, че ти си лошият.
Така ли казват?
Много идиотска шапка. За какво служи?
Тази идиотска шапка ще ме защити от истинските лоши.
Как се казваш?
Джон.
Как е истинското ти име, Джон?
Пиро.
Талантлив си, Пиро.
Мога само да манипулирам огъня.
Не мога да го създавам.
Ти си бог сред насекоми. Винаги помни това!
Сър... Машината е завършена.
Добре.
Мога ли да попитам защо държим децата тук?
Аз съм учен, сержант.
Когато построя една машина, искам да знам дали работи.
Това е картата на язовира. Това е преливникът.
Около него има следи от гуми.
Входът е от там.
Това показва дълбочината на леда, покриващ земята.
А това е движението на водата. - Страйкър може да наводни входа.
Можеш ли да се телепортираш вътре?
Трябва да виждам къде отивам. Може да попадна в някоя стена.
Аз ще вляза.
Той няма да ме убие.
Който влезе вътре, трябва да може да контролира шлюзовете.
Какво ще правиш с компютъра?
Ще го надраскаш с нокти?
Ще рискувам. - Аз няма да рискувам.
Някой идва насам.
Ще наводня преливника. - Чакай!
Я виж кой си е дошъл у дома!
Мръднеш ли, умираш!
Аз познавам творенията си. Затворете изходите и я убийте!
Затворете изходите!
В базата има мутант-подражател. Може да е всеки.
Откъде можем да затворим шлюзовете? - Само отвътре.
Затова вратата е дебела. - Сериозно?!
Взривете я веднага!
И унищожете камерите!
Вътре съм.
Много е добра! - Нямаш представа колко.
Огън!
Мърдайте!
Шлюзовете са отворени. Влязоха още мутанти.
Колко? - Изгубихме връзка. Има смущения.
Съберете хората си и ме чакайте при Церебро. Тази врата да е отворена!
Добре дошъл, Професоре.
Не ме оставяй сама.
Можеш да влезеш.
Откри ли го?
Енергията отива към тази зала.
Церебро! - Ето.
Можеш ли да го изключиш?
Хайде, нямаме време! - Няма да ви пуснем сами.
Господи, децата!
Курт, ще дойдеш ли с мен?
Къде са децата? - На долното ниво.
Ще вземем децата и ще се срещнем при Церебро.
Ще потърся Скот и Професора.
Ще се справиш ли сама? - Да.
Къде е Лоугън?
Няма го.
Заемете позиции!
Време е!
Време е да намерим приятелите си.
Не е ли време да намерим приятелите?
Всички.
Всички мутанти.
По целия свят.
- Да, време е.
Всички до един? - О, да.
Добре.
Всичко трябва да свърши сега.
Накарай ме да се гордея с теб.
Само... не мърдай.
Убий всеки, който дойде.
Дори да съм аз.
Аз ще се погрижа за него!
Не бива да се намесваме в любовни скандали, скъпа.
Помогнете! - Чуйте!
Помощ! - Измъкни ни оттук.
Кимбърли? - Буря.
Идваме!
Не го прави, Скот!
Всичко е наред, Джийн! Аз съм.
Съжалявам.
Мислех, че съм те загубила. - Господи!
Виждах те, но не можех да се спра. Опитах!
Толкова те обичам! - И аз те обичам.
Кракът ми! - Леко...
Нещо не е наред.
Господи! Не!
Намери ли всички мутанти? Всички до един?
Опитвам, но са много.
Трябва да се концентрираш!
Лошото при адаманта е,
че успееш ли веднъж да го разтопиш и да го направиш течен,
трябва да го поддържаш такъв.
Да го подгряваш.
Защото охлади ли се веднъж, става неразрушим.
Но ти вече го знаеш.
Мислех, че си уникален, Върколак.
Сбъркал съм.
Мамка му!
Дотук бях!
Какво правиш? - Писна ми да съм в детската градина.
Джон, казаха ни да стоим тук.
Винаги ли си така послушна?
Намери всички мутанти. Всички до един.
Концентрирай се и ги намери. Намери ги всички.
Добре. Убий ги.
Концентрирай се!
Намери всички мутанти. Концентрирай се. Намери ги и ги убий!
Намери мутантите и ги убий.
Церебро...
Закъсняхме.
Ерик... побързай!
Странно.
Какво ще кажеш, Чарлс? Още ли си за разбирателство?
Изглежда хората не играят по твоите правила.
Може би е време да поиграем по техните правила.
Има промяна в плана.
Сбогом, Чарлс.
Има промяна в плана.
Намери ги... Намери всички хора. Намери ги всички.
Навсякъде.
Какво е усещането, пич?
Защо се върна? - Ти отне живота ми!
Говориш така, сякаш съм откраднал нещо.
Доколкото си спомням, ти беше доброволец.
Кой съм аз?
Ти си един неуспешен експеримент.
Ако помнеше миналото си,
ако знаеше какъв човек беше и какво сме правили заедно...
Хората не се променят, Върколак. Беше животно и си остана животно.
Аз само ти дадох нокти.
Какво е това, по дяволите?!
Какво? - Стената се пропука.
Компютърът ще наводни преливника, за да свали напрежението.
Късно е! След няколко минути всички ще сме под водата.
Ела с мен и ще ти кажа всичко.
Не можеш да помогнеш на приятелите си. Те вече са мъртви.
Но ти ще оцелееш.
Ще оцелееш, защото си такъв човек.
Нали бях животно? С нокти!
Ако умрем, умираш и ти.
Така няма да намериш отговорите!
Намери всички хора. Убий ги!
Убий всички хора.
Какво е това? - Церебро.
Добре ли си, Джийн? - Да.
Какво става?
Един мутант контролира Професора. Замъглява съзнанието му с илюзия.
Господи! Церебро вече не е насочен към мутантите.
А към кого? - Към всички останали.
Невъзможно!
Отдръпнете се. - Недей! Той е свързан с Церебро.
Ако го отворим, може да убием и него, и хората.
Курт, вкарай ме вътре.
Кой е този? Кой си ти?
Курт Вагнер, но в цирка...
Той се телепортира.
Казах ти, че ако не виждам къде отивам...
Аз вярвам в теб.
Не се доверявайте на очите си.
Отче наш, който Си на небето, да се свети името Ти.
Твое е царството небесно, както на земята,
така и на небето.
Здравейте.
Какво търсите?
Професоре! Чуваш ли ме?
Трябва да спреш Церебро!
На кого говориш?
Не мърдай!
Тя е малко момиченце.
Не е!
Наблюдавам те.
Странно, но се срещаме отново.
Мога да ти обещая, че няма да се повтори.
Курт, сега ще стане много студено.
Ще остана тук.
Какво правиш?
Намери всички хора. Убий ги до един!
Концентрирай се. Намери хората.
Престани!
Джейсън...
Татко много ще ми се ядоса.
Лоугън... къде си?
Ще излезем през преливника.
Оттам няма да стане, повярвайте ми.
Има и друг изход.
Хеликоптерът беше тук!
Приземяване
Аз ще го взема.
Всичко е наред, Плевел. Можеш да пуснеш, скъпа.
Върви, ще се оправя. - Сигурна ли си?
Кой знае отговорите, Върколак?
Мутантите?
Това същество в ръцете ти?
Смятам да рискувам с тях.
Един ден някой ще довърши това, което аз започнах!
Някой ден!
Скот, трябва да отидем във Вашингтон.
Боя се, че проблемът вече не е само при езерото Алкали.
Ето го.
Добре ли си?
Вече да.
Какво има? - Двигателят отказва.
Оправи го. - Някой виждал ли е Джон?
Пиро? Къде изчезна?
Той е с Магнито.
Хайде.
Изгубихме тягата.
Няма връзка с горивните клетки.
Трябва ни външен източник.
Къде е Джийн?
Навън.
ДВИГАТЕЛИ ВКЛЮЧЕНИ
Няма да излетим без нея! Отвори люка!
Буря, отвори люка!
Не мога!
Тя контролира самолета.
Вземи я! - Не ми позволява.
По дяволите!
Знам какво правя.
Това е... - Eдинственият начин.
Джийн...
Чуй ме!
Не го прави!
Сбогом.
Тя си отиде.
Не казвай това. Трябва да се върнем.
Отиде си... - Не!
Тя си отиде.
Господ е пастир мой. Нямам грижа в света.
На зелени пасбища Той ми дава покой.
И в долината на мрачната сянка,
не ще се уплаша от злото,
защото Ти си с мен."
"Днес ще хвърля светлина върху последните събития...
и феномена, който сполетя света и почти заличи цивилизацията."
Това "заличи" не ми харесва.
Добро утро.
Добро утро, г-н президент. - Благодаря.
Г- н президент, започваме след пет, четири, три, две...
Скъпи сънародници, настъпиха смутни времена и дойде решителният момент.
Моментът да признаем, че сред нас живее заплаха,
и да изиграем решителна роля в развитието на човечеството.
Връзката ли прекъсна?
Добро утро, г-н президент.
Не се безпокойте. Никой няма да пострада.
Кои сте вие?
Ние сме мутанти. Аз съм Чарлс Ксавие.
Моля, седнете. - Ще остана прав.
Тези документи бяха открити в личния кабинет на Уилям Страйкър.
Как ги взехте?
Познавам едно момиче, което може да минава през стени.
Тази информация е нова за мен. - Знам.
И не се поддавам на заплахи. - Това не е заплаха, а възможност.
И сред хората, и сред мутантите някои вярват, че войната е неизбежна.
От тези документи ще видите, че дори са опитали да я предизвикат.
Вече има и жертви. Загуби... и от двете страни.
Г-н президент, в изявлението си казвате вярно - моментът е решителен.
Време е да поправим грешките от миналото
и да изградим по-добро бъдеще.
Ние няма да изчезнем, г-н президент.
Следващият ход е ваш.
Ще ви наблюдаваме.
Знаете ли, дори когато беше ученичка,
Джийн винаги се съмняваше в силите си
и се сравняваше с другите.
Смяташе, че изостава по някакъв начин.
Мислиш ли... Можехме ли да я спасим?
Преди години може би щеше да ни позволи.
Не може да не е имало друг изход.
И защо излезе от самолета?
Защото направи избор.
Да, влезте.
Чуй ме. Тя направи своя избор.
Избра теб.
Професоре?
Наред ли е всичко?
Да, мисля, че ще бъде.
Кажете ми, някой чел ли е книгата на английския писател Т. Х. Уайт
"Бивш и бъдещ крал"? Никой?
Мутацията е ключът към нашата еволюция.
Тя ни превърна от едноклетъчен организъм
в доминиращ вид на планетата.
Процесът е бавен и отнема хиляди години.
Но на няколкостотин хилядолетия еволюцията прави огромен скок.
Нагласил за версията: Стелиан Николов a. k. a. Stelcho