20 ГОДИНИ ПО-РАНО
Не знам защо ме повика. Защо не ги принуди да се съгласят?
Можех, но не правя така.
Точно ти би трябвало да знаеш как се използват силите ни.
Да, "силата развращава". Знаем ги тези неща.
Кога ще престанеш да ме поучаваш? - Когато започнеш да слушаш.
Тук си, защото имам нужда от теб.
Нали няма да ходим при всички?
Това момиче е различно.
"УЧИЛИЩЕ ЗА НАДАРЕНИ МЛАДЕЖИ"
Хубава сграда. Нали, Джон? - Да, брошурата е хубава.
Но какво ще стане с Джийн? С нейната... болест?
Мислите, че дъщеря ви е болна?
Мисля, че ще е най-добре да поговорим насаме с нея.
Разбира се.
Джийн, ще слезеш ли, скъпа?
Оставяме ви.
Невъзпитано е да четеш мислите ни, без да сме ти позволили.
Да не мислиш, че няма други като теб?
Ние сме мутанти, Джийн. Също като теб.
Наистина ли? Съмнявам се.
О, Чарлс... Тя ми харесва.
По-силна си, отколкото мислиш. Въпросът е - ще овладееш ли силата си?
Или ще я оставиш да те овладее?
10 ГОДИНИ ПО-РАНО
Уорън? Наред ли е всичко, синко?
Какво има? - Нищо! Сега излизам.
Вътре си повече от час.
Отвори вратата, Уорън!
Един момент!
Отвори вратата!
Пусни ме да вляза! Отвори вратата!
Господи!
Не и ти! - Съжалявам, татко.
БЛИЗКОТО БЪДЕЩЕ
Светът отива по дяволите! Така ли ще стоите? Хайде!
Боби!
Благодаря, Кити.
Нямаме шансове! - Те не са готови, Буря.
Логан! - Не се стягай толкова.
Това беше последната ми пура.
Приближава се! - Да се махаме!
Тенекиения, ела насам!
Как си с хвърлянето? - Ще работим като екип!
Успех. - Хвърли ме!
Не го прави, Логан!
Край на урока.
Ей, Колос. Добре хвърляш!
Край на симулацията.
Какво беше това? - Урок.
Знаеш за какво говоря. - Отпусни се!
Опитвам да ги науча на нещо. - Аз ги научих на нещо.
Урокът беше по защита.
Най-добрата защита е нападението. Или беше обратното?
Това не е игра. - Така ли?! Заблудил съм се.
Знаеш, че само замествам. Ако искаш, обърни се към Скот.
Скот! - Джийн...
Добре ли си? - Да.
Какво има? Мисля, че ме избягваш.
Не мога да докосна гаджето си, без да го убия. Иначе съм добре.
Не си права. Искал ли съм някога нещо от теб?
Ти си момче. Момчетата мислят само за едно.
Търсиха те. Не дойде за урока. - Какво ти пука?
Наложи се да те заместя. - Не съм те молил.
Така е. Професора ме помоли.
Минавах от там. - Продължи си по пътя, Логан!
Виж...
Знам, че смъртта на Джийн... - Недей!
Време е да продължим нататък.
Не всички се възстановяват бързо като теб.
"МИНИСТЕРСТВО НА МУТАЦИИТЕ"
"РАЗВИТИЕ НА МУТАЦИИТЕ"
Господин министър...
Срещата започна, сър. - Благодаря.
Господин Президент...
Седни, Ханк.
Вътрешното Министерство следи Магнито.
Засякохме го в Лисабон, Женева и Монреал.
Накрая сателитът го изгуби. Но спечелихме утешителна награда.
Заловихме я на влизане в Здравното Министерство.
Знаеш ли кого е имитирала? Министър Траск.
Тя може да прави такива неща, сър.
Можеше! Вече я хванахме. - Затворите няма да я удържат.
Имаме нови затвори. Движим се с един ход напред.
Къде е Магнито?
Рейвън?
Зададох ти въпрос, Рейвън. - Не отговарям на робското си име.
Рейвън Даркхолм - това е истинското ти име.
Или той те е убедил, че вече нямаш семейство?
Семейството ми опита да ме убие, нещастна сланина такава!
Добре, тогава... Мистик. Къде е той?
Тук с нас.
Не искам да играем игрички! Искам отговори.
Не искаш да играем игрички?
Престани! Кажи ми къде е Магнито!
Искаш да знаеш къде е?
Хомо сапиен!
Залавянето й ще провокира Магнито. Но пък ще ни дари дипломатическо влияние.
По принцип не мога да преговарям с тези хора.
Нали за това ме назначихте? - Да.
Но не ме повикахте за това. - Не. За това.
Това е откраднала от Министерството.
"УОРТИНГТЪН" ЛАБС ДЖИМИ ПИЯВИЦАТА - МУТАЦИОНЕН АНТИГЕН
Мили Боже!
Работи ли? - Вярваме, че работи.
Осъзнавате ли какъв ефект ще има това върху мутантите?
Да. Точно затова имаме нужда от твоята дипломация.
Когато една личност притежава огромна сила, ключът е как ще я използва.
Дали ще е в името на общото благо? Или за лична облага и разрушение?
Ние всички трябва да си зададем този въпрос. Защо?
Защото сме мутанти. Екстрасенсите имат конкретен проблем.
Кога е приемливо да използваш силата си в полза на хората, и кога
се превръщаш в тиранин?
По Айнщайн, етиката е човешка концепция, неподвластна на по-висша сила.
Айнщайн не е бил мутант. Поне доколкото знаем.
Доктор Мойра Мактагърт Джоунс ми изпрати този случай.
Човек, роден без висша мозъчна дейност.
Органите и нервната система работят, но няма съзнание.
Какво ще стане, ако пренесем съзнанието
на болен от рак, баща на четири деца, в неговото тяло?
Как да разберем кое влиза в рамките на етичното и кое...
Професоре?
Ще продължим утре. Свободни сте.
Прогнозата беше за слънчево време.
Съжалявам.
И без да съм екстрасенс, щях да видя, че нещо те тревожи.
Магнито се крие. Имаме мутант в кабинета.
Президентът ни симпатизира. Защо се крием?
Не се крием, но имаме врагове. Трябва да пазя учениците си.
Не може да сме ученици завинаги.
Не съм мислил за теб като за ученичка от години, Буря.
Дори мислех, че ти трябва да заемеш мястото ми някой ден.
Но Скот... - Скот се промени.
Не можа да приеме смъртта на Джийн.
Да, светът стана по-добър.
Но ти най-добре знаеш колко бързо се променя времето.
Има нещо, което не ни казваш.
Ороро! Чарлс!
Прическата ти ми харесва.
И твоята си я бива. Благодаря ти, че ме прие.
Винаги си добре дошъл тук. Ти си част от това място.
Имам новини. - За Ерик?
Не, въпреки че напредваме.
Задържахме Мистик. - Кой е тоя косматко?
Ханк Макой - министър на Мутациите. - Да, министъра... Готин костюм!
Хенри, това е Логан. - Върколак!
Чух, че си голям звяр. - Кой го казва!
Магнито ще потърси Мистик. - Проблемът не е Магнито.
Поне не е най-спешният.
Фармацевтична компания е разработила антиген, който подтиска мутиралия ген Х.
Подтиска го? - Завинаги!
Наричат го лекарство.
Това е абсурдно. Мутантите не се "лекуват".
От научна гледна точка... - Откога станахме болни?
В момента го обявяват.
Така наречените мутанти са хора също като нас.
Техните отклонения са болест - изменения в клетъчната дейност.
Но аз искам да ви кажа, че вече има надежда.
Тази сграда - някога най-известният затвор,
сега ще бъде източник на свобода за всеки мутант, който я пожелае.
Госпожи и господа, представям ви отговора на мутациите.
Най-накрая имаме лекарство!
Кой би искал това лекарство? Що за страхливец би го взел?
Нима е страхлив онзи, който не иска да страда от предразсъдъци?
Не всички се "вписваме" така лесно.
Ти не оставяш косми по мебелите. - Правителството го е измислило.
Те нямат нищо общо. - Чувал съм го и преди.
Момче, борил съм се за правата на мутантите преди да ти поникнат нокти!
"Момче" ли ме нарече? - Истина ли е? Могат да ни излекуват?
Очевидно е истина.
Не, Професоре.
Не могат да ни излекуват.
Защото няма какво да лекуват! Всичко е наред с теб.
Нито ти, нито някой от нас е болен.
Как да реагираме както мутанти? Моето мнение е следното:
Важното е да се организираме и изразим протеста си пред подходящите хора.
Да сформираме комитет и да преговаряме с правителството.
Другите не ни разбират. Нямат представа какво е да си мутант.
Трябва да ги образоваме, да им покажем, че ще останем!
Чуйте ме. Няма да ни приемат на сериозно, освен ако...
Искат да ни унищожат! - Лечението е доброволно.
Никой не говори за унищожение. - Никога не се говори за това.
Просто се прави.
Ще игнорирате фактите и ще продължите да живеете.
И една нощ, когато се спусне тишината, те ще дойдат за вас.
Тогава ще разберете, че докато сте говорили за комитети
унищожението е започнало. Не се заблуждавайте, братя!
Те първи ще пролеят кръв.
Ще ни наложат своето лекарство.
Единственият въпрос е ще влезете ли в моето братство
или ще чакате геноцида?
Кого ще изберете - хората...
...или нас?
Силни приказки за мъж с пелерина.
Махай се!
Щом се гордееш, че си мутант, къде ти е татуировката?
Веднъж вече ме татуираха. Повече никога няма да позволя
игла да докосне кожата ми.
Знаете ли с кого говорите?
А ти?
Какво можеш?
Имаш талант.
Мога и други неща. Знам, че контролираш метала.
И знам, че тук има 87 мутанти, всички от клас 3,
освен вас двамата.
Усещаш другите мутанти и силата им?
Можеш ли да намериш един?
Пуснете ме! Настоявам да ме освободите!
Знаете ли кой съм аз? Президентът на САЩ!
Господин президент...
Млъкни!
Защо ми причинявате това? Пуснете ме, ще бъда добро момиче. Моля ви, пуснете ме.
Моля ви.
Ако продължаваш, ще те напръскам в лицето, кучко!
Когато се измъкна от тук, лично ще те убия.
Да...
Добре дошли в "Уортингтън" Лабс.
Благодаря ви. До вас не се стига лесно.
Това е най-безопасното място. Държим източника на лекарството тук.
Той е мутант. Разбирате нашата загриженост.
Спазваме правилата на министерството. - Колко време ще го държите тук?
Докато не изучим неговата ДНК. Засега само я размножаваме.
Какъв е обхватът на силите му?
Ще видите.
Джими...
Искам да те запозная с един човек.
Здравей, синко.
Здравей. - Казвам се Ханк Макой.
Съжалявам.
Няма нищо.
Имаш изумителна дарба. Благодаря ти, Джими.
Необикновен е, нали?
Да.
Чуваш ли ме? Тук съм... Скот. - Спри!
Тук съм... - Спри!
Нуждая се от теб.
Престани!
Как?
Не знам.
Искам да видя очите ти.
Свали ги.
Повярвай ми, сега мога да го контролирам.
Отвори очи! Не можеш да ме нараниш.
Какво стана? - Нямам представа.
Добре ли сте, Професоре? - Вървете при езерото Алкалай!
Не бива да ходиш при езерото. - А ти?
Не виждам нищо!
Сега ще се погрижа.
Какво...
Жива е.
Количеството вода, което се стовари върху Джийн, би трябвало да я унищожи.
Единственото обяснение е, че силите й са я обвили в телекинетичен пашкул.
Ще се оправи ли?
Джийн е единственият мутант от клас 5. Силите й са неограничени.
Но мутацията й се корени в подсъзнателната част на мозъка.
Когато беше дете, създадох психологически бариери
и изолирах силите й от подсъзнанието.
В резултат тя разви раздвоение на личността.
Какво? - Съзнателната Джийн,
която контролира силите си и нейната обратна страна -
личност, която по време на сеансите ни се наричаше Феникс.
Едно инстинктивно същество, изградено от желания, удоволствия и ярост.
Тя знае ли това? - Не е ясно какво знае.
Важното е дали жената пред нас е Джийн Грей, която познаваме
или Феникс, която отчаяно се бори да излезе на свобода.
Изглежда така спокойна. - Аз я държа така.
Опитвам се с психологически бариери да затворя звяра в клетка.
Какво й направи? - Трябва да разбереш...
Говориш за мозъка на Джийн! - Тя трябва да бъде контролирана.
Ако опиташ да вкараш звяра в клетка, той побеснява.
Нямаш представа на какво е способна.
Нямах представа на какво си способен ти!
Беше тежък избор. Избрах по-малкото зло.
Явно Джийн не е имала избор.
Не съм длъжен да обяснявам. Най-малкото на теб.
Днес се твори история. Прословутото "лекарство" най-накрая е достъпно.
Реакциите са противоречиви. Мутантите са раздвоени.
Едни мечтаят за лекарството, а други протестират срещу него.
Ще имаме ли проблем с министъра?
Политическите му възгледи се сблъскват с личните му интереси.
Сър, синът ви е тук.
Добре, нека влезе.
Искаш да започнем с него? - Мисля, че е важно.
Здравей, Уорън. - Как си, синко?
Добре ли спа?
Гордея се с това, което правиш!
Всичко ще бъде наред, обещавам.
Готов ли си?
Трансформацията може да е малко неприятна.
Татко, може ли да поговорим? - Вече говорихме.
Всичко ще бъде наред. - Почакай! Не мога да го направя.
Успокой се, Уорън!
Не мога да го направя. - Можеш.
Отпусни се. Успокой се.
Обещавам, че всичко ще мине добре! - Татко.
Ще живееш по-добре, Уорън.
Нали искахме точно това?
Ти го искаше!
Казах ти.
Крайно време беше.
Бях зает. Намери ли онова, което търсим?
Източникът на лечението е мутант. В лабораториите "Уортинтгтън" е.
Без него нямат нищо.
Прочети списъка на гостите.
Килия 41205- Джеймс Мадрокс.
Обрал е седем банки.
Едновременно. - Трябва ми мъж с твоя талант.
Вътре съм. - Добре дошъл в Братството!
Внимавай с този! - Кейн Марко - изолиран.
Чуй това! "Да не се развързва!
Освободи ли се, нищо не може да го спре."
Забележително!
Как те наричат? - Булдозера.
Виждам защо. - Пусни ме! Пишка ми се.
Готин шлем! - Подчертава красивото ми лице.
Чудесно попълнение в армията ни.
Ти ме спаси.
Съжалявам, скъпа.
Ти вече не си една от нас.
Жалко! Беше толкова красива.
Оставката ти няма да промени нищо! - Политиката тук се прави без мен.
Без мен сте решили да използвате лекарството като оръжие.
Инцидентът с конвоя е ужасен, но вашите действия...
Това беше инцидент, Ханк. Онези мутанти бяха заплаха.
Разбирате ли по каква хлъзгава пътека сте поели?
Разбирам.
Но демокрацията е в опасност, когато някой може сам да събори град.
Така е.
Знаеш, че ще стане и по-лошо.
Точно затова трябва да съм там, където е мястото ми.
Здравей, Логан. - Добре дошла отново!
Тук се срещнахме за първи път. Аз бях на твоето място, а ти на моето.
Добре ли си?
Да.
Повече от добре.
Караш ме да се изчервявам.
Мислите ми ли четеш? - Не се налага.
Всичко е наред.
Почакай... - Не!
Това не си ти, Джийн. Аз съм!
Защо не успокоиш топката?
Професорът каза, че може да си различна.
Той знае всичко!
Какво? Да не мислиш, че не е и в твоята глава?
Погледни се, Логан! Той те е опитомил.
Къде е Скот?
Къде съм? - В имението.
Кажи ми какво стана със Скот.
Джийн, какво стана с него?
Господи!
Погледни ме!
Не си отивай! Говори ми.
Погледни ме!
Концентрирай се, Джийн!
Убий ме!
Какво? - Убий ме, преди да съм убила още някого.
Не говори така! - Убий ме.
Стига! - Убий ме.
Погледни ме, Джийн!
Всичко ще бъде наред! Ще ти помогнем.
Професорът ще ти помогне. Знае как да ти помогне.
Не искам да ми помага!
Доброволно? Сложили са лекарството в оръжие.
Казах ви, че първи ще пролеят кръв.
Какво ще правим?
Това оръжие ще е като гръмоотвод да привлечем безброй мутанти за каузата ни.
Елате! Ще организираме армия.
Усетих нещо. Огромна електромагнитна сила.
Мутант.
Клас 5! По-мощен от всичко, което някога съм усещала.
По-могъщ и от теб.
Къде е тя?
Какво стана? - Какво си направил?
Мисля, че тя е убила Скот. - Какво?
Това е невъзможно. - Предупредих те!
Вече не е в имението. Блокира мислите ми. Много е силна!
Може би вече е късно.
Чакайте ме тук. - Какво?
Трябва да говоря с Джийн насаме.
Беше прав, Чарлс.
Това момиче е различно. - Какво правиш тук?
Посещавам стар приятел, като теб.
Не искам проблеми. - Аз също.
Ще влезем ли?
Дойдох да отведа Джийн у дома. - Също като едно време.
Тя има нужда от помощ. Джийн не е добре.
Интересно! Говориш като родителите й.
Никой да не влиза.
Знаех, че ще дойдеш. - Дойдох да те отведа у дома.
Аз нямам дом. - Имаш. Имаш дом и семейство.
Той смята, че не можеш да контролираш силата си.
Психологическите ти игрички вече не вършат работа, Чарлс.
Искаш да ме контролираш? - Иска.
Искам да ти помогна.
Да ми помогнеш? Какво ми има?
Абсолютно нищо! - Престани.
Ти винаги си я спирал, Чарлс!
За твое добро.
Махни се от главата ми!
Влизам. - Професорът каза, че ще се справи.
Погледни ме, Джийн! Аз мога да ти помогна.
Махни се от главата ми!
Не е зле да я послушаш, Чарлс. Ти си опасност за околните и за себе си!
Мога да ти помогна! Ще й дадеш лекарството!
Ти уби мъжа, когото обичаше, защото не контролираш силите си!
Престани!
Това беше!
Джийн! Допусни ме до себе си!
Не го оставяй да те завладее.
Скъпа моя. Ела с мен!
Живеем в мрачни времена.
В свят, изпълнен със страх, злоба и предразсъдъци.
Но във всяка епоха има хора, които се борят срещу това.
Чарлс Ксавие бе роден в един раздвоен свят.
Той се опита да го излекува.
Но не можа да види своята мисия завършена.
Явно съдбата на великите е да не виждат мечтите си осъществени.
Чарлс беше повече от лидер. Повече от учител. Той бе наш приятел.
Когато се страхувахме, той ни даваше сила.
Когато бяхме сами, той ни даде семейство.
Него вече го няма, но неговите убеждения все още живеят чрез нас - учениците му.
Където и да сме, трябва да помним мечтата му.
Мечта... за един обединен свят.
Добре ли си? - Да.
Просто... Професорът дойде у нас.
Той ме убеди да дойда тук.
Мен също.
Всички скърбим дълбоко. - Не е така.
Ти имаш Плевел, а аз...
Липсва ми домът ми.
Първият сняг и всичко останало.
Ела с мен! - Буря каза да стоим в стаите си.
Не се тревожи. Няма да ни хванат.
Нали знаеш, че можеш да минаваш през стени?
Тук също може да имаш дом.
Благодаря ти, Боби.
Да те закарам някъде?
Къде отиваш?
Не знаеш какво е да се страхуваш да се приближиш до някого.
Знам.
Искам да мога да докосвам хората.
Прегръдка, ръкостискане...
Целувка.
Дано не го правиш за някое момче.
Щом искаш да отидеш, върви.
Стига да си сигурна, че го искаш.
Не трябва ли да ме убедиш да остана?
Да се върна в стаята си?
Аз не съм ти баща, а приятел.
Само помни какво ти казах, Плевел.
Мари.
Помниш ли как се запознахме? Знаеш ли какво видях, когато те погледнах?
Следващият етап на еволюцията. С Чарлс мечтаехме да открием някой като теб.
Тогава помислих: Защо Чарлс иска да превърне тази богиня в смъртна жена?
Аз мога да манипулирам метала в това. Но ти можеш да направиш всичко.
Всичко, което се сетиш.
Достатъчно.
Достатъчно!
Говориш точно като него.
Той искаше да те ограничи.
А какво искаш ти? - Да си такава, каквато си.
Каквато те е създала природата.
Лекарството е за всички нас. Ако искаме свобода, ще трябва да се борим за нея.
А битката започва сега.
Тя не трябва да е тук.
Силата й е нестабилна. - Само в неподходящи ръце.
Вярваш ли й? Тя е една от тях. - И ти беше един от тях.
Аз щях да убия Професора, ако ми бе позволил.
Чарлс Ксавие е направил повече за мутантите от хиляди като теб.
Жалко, че трябваше да умре, за да живее мечтата ни.
И какво ще правим сега? - Професорът основа това училище.
То трябва да си отиде с него.
Ще разпуснем учениците. - Повечето от нас нямат дом.
Не мога да повярвам, че няма да се борим за училището.
Съжалявам. Знам, че моментът не е подходящ.
Но ми казаха, че това място е убежище за мутанти.
Беше, синко.
И още е. Ще ти намерим стая.
Кажи на учениците, че училището остава отворено.
Пит, виждал ли си Плевел? - Тя замина.
Къде съм?
Престани.
Къде отиваш? - Ти как мислиш?
Тя няма да се върне. - Не можеш да си сигурна.
Тя уби Професора.
Това не беше Джийн. Джийн все още е някъде там.
Чуй ме! Защо не приемеш истината?
Защо не забравиш за нея? - Защото! Защото...
Защото я обичаш.
Тя направи своя избор. И ние трябва да изберем. Ако си с нас, бъди с нас!
"УЧИЛИЩЕ ЗА НАДАРЕНИ МЛАДЕЖИ"
Не искаме лекарство!
Ще вземеш лекарството, за да се върнеш при мама и татко?
Търся един човек.
Ясно. Гаджето ти.
Знаех си, че тя ще иска лекарството. Жалка е!
Хайде, Леден!
Пробвай се!
Все същият стар Боби! Страх го е да се бие.
Днешното ни нападение беше първото от много.
Докато го има лекарството, войната ще продължи.
Градовете ще са в опасност. Улиците ще са в опасност. Вие ще сте в опасност!
А към моите братя мутанти отправям следното предложение:
Елате с нас или не ни пречете!
Вече се проля достатъчно мутантска кръв.
Опитваме да го проследим, сър. Полагаме всички усилия.
Не можем да му позволим това. - Да, сър.
Застрашена е националната сигурност. Завземете лабораториите.
Войниците да се снабдят с оръжия, изстрелващи лекарството.
Траск, намери Магнито и го спри с всички възможни средства!
Щом Магнито иска война, ние ще му дадем война.
Движи се! По-бързо!
Предайте старите си оръжия! Предайте всичко метално!
Ножове, пълнители...
Вземете пластмасовите оръжия и пълнителите с лекарството.
Никакъв метал!
Не искаме лекарство!
Те искат да ни излекуват! Но аз казвам, че ние сме лекарството!
Лекарството за заболяването, наречено Хомо сапиенс!
Те имат своите оръжия,
ние имаме своите.
Ще ги ударим със сила и ярост, каквито светът не е виждал!
А ако някой мутант застане на пътя ни, ще използваме тази отрова!
Ще отидем в Алкатрас, ще вземем лекарството и ще унищожим източника.
Тогава нищо няма да ни спре!
Подушвам адаманта в тялото ти от цял километър!
Не съм дошъл да се бием. - Умно момче.
Дойдох за Джийн. - Да не мислиш, че я държа насила?
Тя е тук, защото иска. Нямаш представа какво може.
Имам. - Видях какво направи с Чарлс.
И го остави да умре?
Няма да си тръгна без нея. - Ще си тръгнеш.
Две минути до акцията.
Имаме сателитна картина от щаба на Магнито.
Как го открихме? - Тя ни каза абсолютно всичко.
Яростта на отхвърлената жена е по-страшна и от ада.
Целта е пред нас.
Атака на 360 градуса.
Говори Браво Едно. Готови сме за атака.
Дай им заповед.
Не мърдай, мутант! Горе ръцете!
Добре. Предавам се.
Беше капан, господин министър.
Ако не е там, къде е?
Лабораториите "Уортингтън". Всичко свършва там, където започна.
Сигурна ли си, че момчето е вътре? - 100 процента.
Как ще стигнем до там? Не мога да плувам.
Остави това на мен.
Какво правиш тук?
Имам нужда от помощ.
Открил си я. - Тя е с Магнито.
Къде са? - Знам къде отиват.
Видя Магнито? - Да, да тръгваме. Ще нападнат Алкатрас.
Там има цяла армия. - Тя няма да ги спре.
Обличаме се!
Не мога да повярвам, че ми става. - С лекарството Магнито е всемогъщ.
Колко мутанти е събрал? - Цяла армия. И Джийн.
Нейната сила няма граници. - Ние сме само шест.
Да, те са повече от нас.
Няма да ви лъжа.
Но загубихме Скот.
Загубихме и Професора.
На път сме да загубим и онова, в което вярваха те.
Аз няма да позволя това.
А ти?
Тогава ще се бием заедно!
Х- МЕN!
Всички заедно.
Ще дойдем.
Хайде!
Готови са. - Знам.
А ти готов ли си да направиш необходимото, когато я срещнеш?
Какво става, татко?
Земетресение!
Не можем да излезем!
Чарлс мечтаеше да построи мост.
Господи!
Оттеглете се! Прикрийте се!
Момчето е в югоизточния ъгъл.
Е... - Да съборим всичко!
В шахмата пешките тръгват първи.
Хората и техните оръжия!
Пластмаса! Станали са по-хитри.
Затова пешките тръгват първи.
Насочете огъня към моста!
Огън!
Използвай шокови вълни! Насочи ги към оръжията!
Леле майко! Минаваме в режим "стелт".
А самолети? Танкове? - Магнито ще ги размаже.
А подкрепленията? - На 30 минути са.
Бог да ни е на помощ!
Идват за него.
Никога вече не прави така!
Пазете входовете!
Съберете се! Ще ги спрем тук!
Предатели на каузата.
Убийте ги!
Още не.
Влез вътре и убий момчето.
С удоволствие.
Дръж се!
Отива да убие момчето!
Не и ако го изпреваря!
Хайде!
Да видим дали ще ти пораснат!
Знаеш ли кой съм аз?
Аз съм Булдозера, кучко!
Бързате ли за някъде?
Ти изобрети лекарството, нали? - Да.
Момичета...
Не! Не го убивайте!
Оставете го! Аз съм невинна.
Успокой се!
Всичко ще бъде наред.
Мислех, че си дипломат! - Чърчил е казал: Има времена...
Знаеш за какво говоря!
Не! Моля ви!
Дойдох да ти помогна! Да се махаме от тук!
Насам.
Какво става? - С мен силите ти изчезват.
Стой близо до мен!
Няма да си играем на криеница! Кой се крие, тъпак?!
Недейте!
Не го правете! Аз исках да ви помогна.
Според теб имаме ли нужда от помощ?
Време е да приключим войната.
Прикрийте се!
Разчистете пътя.
Да вървим. - По-живо.
Движете се!
Ние сме един тим.
Най-добрата защита е нападението.
Боби, ще се погрижиш ли за стария си приятел?
Върви.
Буря, трябва ни прикритие.
Дадено.
Загази здраво, Боби!
Трябва да се върнеш в училище!
А ти не трябваше да напускаш.
Сега е моментът.
Гледай да уцелиш десетката.
Няма да се научиш, нали?
Всъщност се уча.
Аз съм...
Един от тях?
Те искат да направят от всички ни хора.
Всичко свърши, Джийн.
Всичко свърши.
Не стреляйте!
Махайте се от тук!
Какво направих?!
Само аз мога да я спра. Отведи всички от тук. Върви!
Върви!
Джийн! Знам, че си там!
Готов си да умреш за тях?
Не за тях.
За теб.
За теб!
Спаси ме!
Обичам те!
ДЖИЙН ГРЕЙ
СКОТ САМЪРС
Ти се върна?
Съжалявам!
Трябваше.
Не го исках аз. - Знам.
Аз го исках.
Радвам се да те видя, приятел.
Представям ви новия посланик в Обединените Нации.
Представителя на всички граждани на САЩ - хора и мутанти,
доктор Ханк Макой.
Браво, косматко!
Добро утро.
Здравей, Мойра.