Мутацията е тайната на еволюцията.
Чрез нея сме се развили като най-висшите организми на планетата.
Този процес обикновено отнема десетки хиляди години.
Но през няколко хилядолетия, тя прави скок в развитието си.
Х - М Е Н
ПОЛША, 1944
МЕРИДИАН, МИСИСИПИ НЕ ТОЛКОВА ДАЛЕЧНО БЪДЕЩЕ
От Ниагарския водопад, през Канадските планини.
От там до Анкораж са няколкостотин километра.
Няма ли да ни е студено? - Нали в това е смисълът.
Иначе няма да е приключение. - И кога ще ходим?
Не знам.
Като завършим. Преди да кандидатстваме.
Мари! - Не знам какво стана.
Само го докоснах...
Не исках... - Извикай линейка!
Само го докоснах. Остави ме!
Ще викнеш ли линейка? - Не ме докосвай!
Присъстваме на началото на нов стадий на човешката еволюция.
Мутациите се появяват през пубертета, породени от силния стрес.
Благодарим, г-це Грей. Доста поучително.
За съжаление, обаче, се отклоняваме от темата.
Въпросът е: Опасни ли са "мутантите"?
Въпросът не е коректен, сенаторе. Опасен може да е човек зад волана.
За това има шофьорски изпит. - Но няма изпит за живота.
Мутантите, които са се разкрили пред обществото,
са посрещани със страх, враждебност и жестокост.
Заради тази жестокост,
моля "Сената" да гласува срещу "Закона за регистрация на мутанти".
Ако извадим наяве... - Наяве ли?
От какво толкова ги е страх, че трябва да се крият?
Не съм казала, че се крият. - Нека ви покажа какво крият.
Имам списък на неидентифицирани мутанти, които живеят тук, в САЩ.
Сенатор Кели... - Момиче, което минава през стени.
Какво ще я спре да влезе в банков трезор? Или в Белия Дом?
Или в техните къщи? Носи се слух за могъщи мутанти,
които контролират мисли, като ни отнемат правото на свободна воля.
Американците заслужават правото да избират дали техните деца
да учат заедно с мутанти. Да бъдат обучавани от такива.
Дами и господа, истината е, че мутантите съществуват.
Те са сред нас. Трябва да знаем кои са те.
Но най-вече - да знаем какво могат да правят.
Ерик.
Какво правиш тук?
Задаваш въпроси, на които знаеш отговора?
Все още има надежда, Ерик. - Какво искаш от мен, Чарлз?
И преди съм чувал тези аргументи.
Това беше отдавна. Човечеството се е развило.
Да... в нас.
Тук ли се ровиш, Чарлз? Какво ли търсиш?
Търся надежда.
Ще ти дам надежда, приятелю. И в замяна искам само едно.
Не ми се пречкай.
Ние сме бъдещето, Чарлз. Те вече не са от значение.
СЕВЕРНА АЛБЪРТА, КАНАДА
Пристигнахме.
Къде сме? Нали каза, че ще ме закараш до Логлин.
Това е Логлин.
Господа, досега не бях виждал такова нещо.
Ще го оставите да си тръгне с парите ви ли?
Не!
Аз ще се бия с него!
Дами и господа,
нашият спасител!
Не го удряй в топките.
Нали всичко е позволено? - Така е, но ще го приеме лично.
Кретен!
Дами и господа, победител тази вечер и Господар на клетката -
Върколакът.
Ще смениш ли, скъпа? Или оставаш на вода?
Дай една бира.
Остров Елис, някогашното пристанище на емигрантите,
отново отвори врати.
Подготовката за Световната среща на ООН приключи.
Събитието ще бъде най-голямата сбирка на световни лидери.
Те ще обсъждат проблемите в световната икономика, разоръжаването,
както и мутацията и нейното влияние на световната сцена.
Американските законодатели смятат, че дебатът за мутантите
трябва да бъде с приоритет пред останалите теми.
Дължиш ми пари. - Стю, остави го.
Няма човек, който няма белези след такъв пердах.
Хайде, не си струва. - Знам те какъв си.
Загуби пари. Ако продължаваш, може да загубиш нещо друго.
Внимавай!
Изчезни от бара ми, изрод!
Какво търсиш тук? - Извинявай. Трябваше ми превоз.
Реших, че ще ми помогнеш. - Изчезни.
Къде да ида? - Не знам.
Не знаеш или не ти пука? - Което и да е.
Спасих ти живота. - Не си.
Дали случайно нямаш нещо за ядене?
Аз съм Плевел.
В армията ли си бил? Плочката значи, че си бил, нали?
Еха. - Какво?
Май не съм толкова зле. - Ако искаш да походиш...
Не. Страхотно е.
Уютно.
Стопли си ръцете.
Няма да те нараня, хлапе. - Не е заради теб.
Когато хората докоснат кожата ми, нещо се случва.
Какво?
Не знам. Наранявам ги.
Разбирам.
Боли ли, когато излизат?
Всеки път.
Що за име е "Плевел"?
Знам ли? Що за име е "Върколак"?
Казвам се Лоугън.
Аз съм Мари.
Трябва да си слагаш колана. - Виж, хлапе, не ми трябват съвети...
Добре ли си?
Хлапе, добре ли си? - Заклещих се!
Не трябваше ли да доведеш някого?
Какво стана? - Те знаеха.
Чарлз...
Къде е мутантът сега? - С тях.
Направих първата крачка. Само това знаят.
Хайде. Срещата на ООН наближава. Време е за малкия ни тест.
Къде отива?
Накъде си тръгнал?
Насам.
Къде отиваш?
Той е там.
Пусни го! За къде бързаш?
Насам.
Добро утро, Лоугън.
Очаквам отговорите ви до сряда.
Свободни сте.
Довиждане, професоре. - До скоро, Кити.
Физика.
Аз съм Чарлз Екзавие. Искаш ли закуска?
Къде съм? - Уестчестър, Ню Йорк.
Беше нападнат. Хората ми те доведоха, за да се погрижим за теб.
Нямам нужда от грижи. - Да, разбира се.
Къде е момичето? - Плевел е тук. Добре е.
Така ли?
Лоугън, искам да се запознаеш с Ороро Монро, наречена "Буря".
Това е Скот Самърс - "Циклопа".
Те ти спасиха живота.
Мисля, че вече познаваш д-р Джийн Грей.
Намираш се в моето училище за надарени мутанти.
Тук си в безопасност от Магнито.
Какво е "Магнито"? - Много силен мутант.
Той вярва, че между мутантите и хората назрява война.
Следя го от известно време.
Този, който те нападна е негов помощник - Съблезъб.
"Съблезъб"?
Буря.
На теб как ти викат? Инвалидът?
Това е най-тъпото нещо, което съм чувал.
Ти беше "Циклоп", нали?
Би ли се разкарал?
Лоугън, минаха 15 години, нали?
Живееш ден за ден, местиш се постоянно.
Не си спомняш кой си.
Млъкни!
Дай ми шанс. Мога да ти помогна да откриеш някои отговори.
Откъде знаеш? - Не само ти имаш дарба.
Къде отиваш? - Къде тръгна?
Насам.
Какво е това място?
Анонимността е защитата на мутанта срещу враждебния свят.
Не е честно!
За околните, ние сме просто училище за надарени младежи.
Циклоп, Буря и Джийн бяха едни от първите ми ученици.
Защитавах ги, учех ги да контролират силите си.
С времето, започнах да уча и други.
Повечето ученици са бегълци - уплашени и самотни.
Някои са с дарби опасни за околните и за самите тях.
Като приятелката ти - Плевел.
Неспособна на физически контакт до края на живота си.
Но тя е тук с връстниците си. Учи се, бива приемана,
не се страхува.
Джон. - Извинете.
Аз съм Боби.
Как се казваш? - Плевел.
Какво ще стане с нея? - Зависи от нея.
Може да се върне в света на хората или да остане като учител.
Да се превърне в нещо, което децата наричат "Х-Мен".
Добре дошла в Гимназията за мутанти.
Но училището е само за пред обществото.
Нещата "зад завесата" са от съвсем друго естество.
Когато бях малък, открих че мога да контролирам съзнанието на хората.
Да ги накарам да мислят или свършат, каквото пожелая.
На 17 срещнах един младеж на име Ерик Леншер.
Необичайната му сила бе контрол над метала чрез магнитни полета.
Вярваше, че човечеството няма да го приеме и стана отмъстителен.
Превърна се в "Магнито".
Навън е пълно с мутанти с огромна сила, Лоугън.
Много от тях не споделят мнението ми за хората.
Ако не им се противопоставим, с човечеството е свършено.
Ето какво ти предлагам.
Дай ми 48 часа, за да открия какво иска от теб Магнито.
Давам ти дума, че ще дам всичко по силите си,
за да ти помогна да откриеш загубеното и да си спомниш.
СЕНАТОР КЕЛИ НЕ НА МУТАНТИТЕ
Сенаторе, вие сте за свободната регистрация на оръжие, нали?
Тези деца притежават сили, 10 пъти по-мощни от тези на пистолет.
Няма разлика. Просто виждам оръжия в класните стаи.
Добре, съгласен съм.
Е?
Ще бъде на косъм. Винаги е така при напрегнати гласувания.
А сбирката на ООН? Целият свят ще гледа.
Може да се възползвате. - Ние сме американци, Хенри.
Да оставим света да се оправя с техните си мутанти.
Осъзнаваш ли колко опасни са мутантите?
Хора като Джийн Грей? Бих затворил всички, ако можех.
Това е война.
Заради това има хора като мен.
Къде сме, по дяволите?
Помощ!
Заради хора като теб, се страхувах да ходя на училище.
Извинявай.
За какво? - Ако съм те наранил.
Нямаше търпение пак да ме съблечеш, а?
Металът е сплав, наречена адамант.
На практика - неразрушим. Вграден е в скелета оперативно.
Как е оцелял след такава операция?
Заради мутацията. Има способността да се лекува светкавично.
За това възрастта му е неопределима.
Може да е дори по-стар от вас, професоре.
Кой е направил това? - Не знае.
Не помни нищо от живота си преди да се случи.
Експерименти върху мутанти. Не е за първи път.
Но никога не бях виждал нещо подобно.
Какво иска от него Магнито?
Не съм сигурен, че Магнито иска него.
Жабока има коварен език, Сенаторе. Като вашия.
Кои сте вие? Къде е Хенри?
Г-н Гайрич е мъртъв от известно време.
Но Мистик ще ви прави компания. Несравнима е в преобразяването.
Ако ми направите нещо, само ще потвърдите думите ми.
Всяка моя дума.
Страхувате ли се от Господ, сенаторе? Странен въпрос.
Аз винаги съм го смятал за учител. За просветител и мъдрец.
Но мисля, че всъщност, вие се страхувате от мен.
От мен и себеподобните ми. От мутантите.
Не съм изненадан. Хората винаги са се страхували от неразбираемото.
Не се страхувайте от Господ, сенаторе. От мен също.
Вече няма нужда.
Какво ще ми правите? - Да кажем, че Бог е много бавен.
Мисля, че тук ще ти е удобно.
Къде е твоята стая? - При Скот, надолу по коридора.
Това ли ти е дарбата? Да се натискаш с него?
Всъщност съм телекинетик. Мога да местя разни неща.
Сериозно? Какви неща?
Всякакви.
Имам и телепатични способности. - Като Професора?
Не толкова силни. Но се уча да ги развивам.
Не се и съмнявам.
И какво си мисля? - По-добре не.
Страх те е да не ти хареса? - Съмнявам се.
Какво виждаш?
Скот.
Лека нощ, Лоугън.
Ще кажеш да не закачам гаджето ти? - Ако трябваше, нямаше да ми е гадже.
Значи няма за какво да се притесняваш, нали Циклопе?
Сигурно е гадно, хлапе като мен да ти спаси живота?
Бъди по-внимателен. Следващият път може да ме няма.
И Лоугън, не закачай гаджето ми.
Лоугън?
Лоугън. Събуди се.
Помощ!
Някой да помогне!
Скот, вземи възглавницата.
Беше нещастен случай.
Лоугън? - Какво стана?
Тя добре ли е? - Ще се оправи.
Какво ми направи? - Когато Плевел докосне някого,
тя отнема енергията му.
При мутантите, отнема дарбите им за кратко.
В твоя случай - способността ти да се лекуваш.
За малко да ме убие. - Още малко и щеше.
Как се чувствате, сенаторе? Еволюирал, надявам се.
Какво ми направихте?
Това е безсмислено. Къде ще отидете?
Кой ще ви приеме сега, когато сте един от нас?
Томи, пусни я! Моля те, остави я!
Ще кажа на мама.
Това мутант ли е?
...срещата на ООН. Лидерите на над 200 нации ще присъстват
и Тайните служби са превърнали о-в Елис във "Форт Нокс"
за утрешното откриване. О-в Елис се намира на няколко километра...
Плевел.
Боби.
Какво направи? Казват, че крадеш силите на други мутанти.
Не. Взех я назаем.
Никога не използвай силата си срещу друг мутант.
Нямах избор. Разбери ме...
Ако бях на твое място, щях да избягам оттук.
Какво искаш да кажеш? - Учениците са изплашени.
Професор Екзавие е побеснял. Не знам как ще те накаже.
Ще ти бъде по-лесно сама.
Тръгвай.
Какво търсиш, Ерик? Странно.
Имам много по-силни мутанти. Защо този да е толкова важен?
Заради чепатия му характер? - Не го харесваш.
Откъде знаеш? - Забрави ли, че съм медиум?
Къде е тя? - Кой?
Плевел.
Избягала е.
Добре дошъл, Професоре.
Добре дошъл в "Церебро".
Егати голямата, кръгла стая.
Мозъчните вълни на мутантите са различни от човешките.
Машината увеличава силите ми, за да мога да откривам мутанти.
Така ще открия Плевел. - Защо не откриеш така Магнито?
Опитвах, но явно е открил някаква защита срещу него.
Откъде знае как? - Той ми помогна да го построим.
А сега ме извинете...
Ти някога...?
Дали съм използвала "Церебро"? Не.
Трябва определено ниво на контрол, а за мен това е...
Опасно.
...на четвърти коловоз.
Тя е на гарата. - Къде?
На запад оттук. Но не можеш да тръгнеш. Магнито само това чака.
Аз съм причината, тя да избяга. - Имахме уговорка.
Нищо и няма. Просто е разстроена.
Буря, Циклоп, намерете я. Поговорете с нея.
Какво има? - Къде ми е мотора?
Здрасти, хлапе.
Извинявай за снощи.
И ти.
Пак ли ще бягаш?
Чух, че Професора ми е ядосан.
Кой ти каза? - Едно момче в училище.
Кога я видя за последно. - Трябваше да се видим на обяд.
Огледай се. Аз ще видя на касите.
Добре дошъл, Професоре.
Мислиш, че трябва да се върна. - Следвай инстинктите си.
Първото момче, което целунах, изпадна в кома за 3 седмици.
Не мога да го забравя.
При теб е същото.
Малко хора ще разберат какво преживяваш.
Но Екзавие е един от тях.
Целта му е да ти помогне.
А това се среща рядко.
Особено при хора като нас.
Е, какво ще кажеш? Дай на откачалките още един шанс.
Аз ще се грижа за теб.
Обещаваш ли? - Да.
Обещавам.
Тръгвай. Казах ти...
Тя е на около 17, висока колкото мен. Има кестенява коса и...
Време е да крещиш.
Стига си си играл.
Ти трябва да си Върколак.
Невероятен метал. Не минава през цялото ти тяло, нали?
Спри!
Моля те!
Какво искаш от мен? - От теб? О, скъпо момче!
Кой каза, че искам теб?
Младежи!
Не мърдай! Остани на място!
Не мърдай! Горе ръцете! Веднага!
Вие хора и вашите оръжия.
Достатъчно, Ерик. - Пусни ги!
Защо не се покажеш, Чарлз?
Какво искаш от нея? - Прочети ми мислите.
Сега какво? Ще спасиш момичето?
Ще трябва да ме убиеш, Чарлз. И какво ще постигнеш?
Ако прокарат закона, ще те оковат и ще щамповат челото ти.
Няма да стане така. - Тогава ме убий и ще разбереш.
Не искаш ли? Тогава ме пусни.
Добре, тогава.
Искаш ли да си пробваш късмета?
Едва ли мога да спра всички куршуми.
Още не можеш да правиш жертви. Затова си толкова слаб.
До скоро, Чарлз.
Каза, че търси мен. - Направих ужасна грешка.
Шлемът му някак си блокираше силата ми.
Твърде късно видях какво търси.
Къде тръгна? - Да я намеря.
Как? - По обикновения начин - ще търся.
Лоугън, не можеш сам. - Ти ли ще ми помогнеш?
Досега само трошите и нищо. - Помогни ни тогава. Бори се с нас.
Да стана един от вас? Х-мен?
За какви се мислите? Вие сте мутанти.
Навън е пълно с хора, които ви мразят,
а вие си губите времето да ги защитавате. Имам по-важна работа.
Знаеш, че Магнито е прав, нали? Ще има война.
Дали си на страната на правдата? - Поне съм избрала страна.
Търся д-р Джийн Грей.
Сенатор Кели.
Аз съм професор Чарлз Екзавие.
Страхувах се, че ако отида в болница, те ще...
Ще се отнесат с теб като с мутант?
Не всички сме такива, за каквито ни мислите.
Кажете го на тези, които ми сториха това.
Сенаторе...
Искам да се отпуснете.
Няма да ви нараня.
Добре дошъл в бъдещето...
...братко.
Машината излъчва радиация, която причинява мутация в хората.
Но тя е неестествена. Тялото на Кели я отхвърля.
Клетките му се рушат. - Има ли ефект върху мутанти?
Явно не. Но мисля, че всеки нормален човек би пострадал.
Какво иска Магнито от Плевел? - Не знам.
Чакай малко. Каза, че машината черпи енергия от Магнито, нали?
И това го е изтощило? - Да. Почти го уби.
Ще прехвърли силата си на Плевел и ще я използва за машината.
Има ли някой?
Да. Тук съм.
Моля тя, не си тръгвай.
Не искам да оставам сам.
Добре.
Мразиш ли обикновените хора?
Понякога.
Защо?
Предполагам...
...защото ме е страх от тях.
Мисля, че имаш един човек по-малко, от който да се страхуваш.
Циклоп, подготви самолета, докато намеря Плевел.
Дайте униформа на Лоугън. - Той с нас ли идва?
Да. - Но той ще застраши мисията...
Аз не съм потрошил гарата, пич. - Не. Ти просто наръга Плевел.
Що не си завреш мисията...
Сенатор Кели умря.
Ще я открия.
Вие оправете нещата.
Извинявай.
Все още ме чуваш... нали?
Ти ме научи на всичко важно в този живот.
Ако нещо се случи...
Аз ще се грижа за тях.
Джийн?
Джийн!
Не!
Джийн?
Кажи нещо. Моля те!
Знам къде отива Магнито.
Прекрасна е, нали?
Виждала съм я вече. - Видях я за първи път през 1949.
Америка щеше да бъде страната на търпимостта. На мира.
Ще ме убиеш ли?
Да.
Защо? - Защото няма страна на търпимостта.
Няма мир. Нито тук, нито където и да е.
Цели семейства бяха погубени, защото са се родили различни.
Утре, хората с власт ще бъдат като нас.
Ще се върнат по домовете си като наши братя. Като мутанти.
Нашата кауза ще бъде и тяхна.
Твоята саможертва ще ни спаси.
Знам, че това ще те поуспокои.
Сложете я в машината.
Аз ще я вдигна.
Магнито е на Острова на свободата.
Предполагаме, че целта му е Срещата на лидерите на о-в Елис.
Все още не знае, че машината му убива, а според Професора,
мощта на Магнито е достатъчна да затрие цял Ню Йорк.
Ще влезем оттук - моста "Джордж Вашингтон".
Ще заобиколим по брега откъм Манхатън, и ще се приземим тук.
Ами радарите на бреговата охрана? - Ако ни засекат - значи не струваме.
Наистина ли излизате в тези костюми? - Ти какво искаш? Жълто клинче?
Ето го моста. Приземявам я.
Буря, имам нужда от прикритие.
Жабок, Мистик, бъдете нащрек. Не сме сами.
Ти стой с мен. Когато дам силата си на момичето, ще съм слаб.
Ти ще бъдеш единствената ми защита.
Май се задава буря.
Извинете. - И това ми било приземяване.
Факелът.
...прояви. Първите сановници, които пристигнаха преди около час,
бяха посрещнати от приятна атмосфера за тяхно забавление.
Други минават през строга охрана.
Тук има някой. - Къде?
Не знам. Отваряйте си очите! - Лоугън...
Мамка му!
Откри ли го? - Има някой, но не мога да го видя.
Чакай!
Назад! Отдръпнете се!
Джийн!
Боже, мой!
Не мърдай!
Абе вие не умирате ли?
Знаеш ли какво става със жаба ударена от светкавица?
Същото, което става с всички останали.
Лоугън, ти ли си?
Другият е наблизо.
Хайде. Трябва да се съберем. - Знам, но има проблем.
Ти не си от нашите.
Аз съм.
Докажи го. - Ти си олигофрен.
Става.
Трябва да изчезваме. - Какво има?
Не мога да се движа.
Братя. Добре дошли.
Я си насочи ноктите в по-безопасна посока.
По-добре затвори очи.
Изпържи ги, Буря!
Супер! Светкавица в магнитно поле. Не си много добър ученик.
Тези от вас, които не са запознати с историческото значение...
Мистик?
Мистик. - Видях сенатор Кели.
Значи сенаторът е преживял падането и е доплувал до брега?
Станал е по-силен, отколкото си мислех.
Той е мъртъв. - Така е.
Видях как умира. Както ще умрат хората долу.
Сигурна ли си, че си видяла правилно?
Бих искал да благодаря на президента на САЩ,
който е домакин на това събитие под светлините на Ню Йорк.
Защо не искате да разберете какво правя?
Тези хора долу контролират съдбата ни и тази на всички мутанти.
Скоро нашата съдба, ще бъде и тяхна.
Помощ! Моля, помогнете!
Глупости! Ако беше толкова праведен, ти щеше да си в машината!
Помощ! Някой да помогне!
Моля ви!
Някой да ми помогне!
Помощ!
Лоугън!
Съжалявам, скъпа. - Не го прави!
Това е мое.
Дължиш ми един писък.
Ей, лигльо! Още не сме свършили.
Джийн. - Скот, като ти кажа, отвори очи!
Довери ми се! - Изпусна си нещо.
Сега!
Мерси! - Няма защо.
Трябва да я измъкнем. Ще улучиш ли? - Движат се много бързо.
Стреляй! - Ще я убия! Буря, ще ме вдигнеш ли?
Не мога да те контролирам. - Нека аз отида.
Ако не успея, можеш да взривиш чудесията.
Добре, действайте! Джийн, стабилизирай го!
Хванете се за нещо.
Скот, изчакай!
Трябва, Джийн! - Просто почакай!
Мога да стрелям.
Ще стрелям.
Хайде...
Този е жив. Да го изкараме оттук.
Добре дошъл. Знаех, че ще се върнеш.
Ти ме водеше.
Как се справихме?
Гъделичкаш ме.
Как си? - Страхотия!
Това, което направи беше много смело.
Свърши ли работа? - Да.
Добре е. Взела е някои от не толкова хубавите ти черти.
Но го преживяхме.
Мисля, че си пада по теб.
Кажи и, че сърцето ми принадлежи на друга.
Знаеш ли, аз и ти... - Как е Професорът?
Добре е. - Хубаво.
Има изоставен военен склад при езерото Алкали в Скалистите планини,
там където те открихме. Не е останало много, но...
може да откриеш някои отговори.
Благодаря ти. - Ще се сбогуваш ли?
Законът за регистрация на мутанти загуби главния си поддръжник,
в лицето на сенатор Робърт Кели,
който до днес беше лидерът на кампанията за регистрация.
Сбърках по отношение на този въпрос Надявам се да ми простите. Благодаря!
Законът за регистрация на мутанти продължава...
Мистик!
Кучка!
...от много родители, които се чувстват застрашени от мутантите.
Тялото на помощника на сенатор Кели, Хенри Гайрич бе открито днес.
Предварителното следствие установи, че е бил сгазен от мечка...
Пак ли бягаш? - Не съвсем.
Имам малко работа на север.
Харесва ми.
Не искам да заминаваш.
Ще се върна да си го взема.
УЧИЛИЩЕ "ЕКЗАВИЕ" ЗА НАДАРЕНИ МЛАДЕЖИ
Не се ли будиш посред нощ
с чувството, че един ден ще прокарат този глупав закон,
и ще те подгонят?
Теб и децата?
Будя се.
И какво правиш тогава?
Съжалявам бедния човек, дръзнал да си търси белята в това училище.
Защо идваш, Чарлз?
Защо задаваш въпроси, на които знаеш отговорите?
О, да! Продължаваш да търсиш надежда.
Знаеш, че този затвор от пластмаса няма да ме спре.
Войната се задава, Чарлз, и аз ще се бия в нея.
С всички възможни средства.
А аз винаги ще бъда тук...
...стари ми приятелю!
Режисьор: БРАЯН ЗИНГЪР
Сценарий: ДЕЙВИД ХЕЙТЪР
Превод и субтитри: <<< bratchet >>>
BULGARIA TEXT '2006