http://subs.sab.bz Translator's Heaven®
Превод и субтитри ГАВРИЛ ГАВРИЛОВ
ПУЕНТЕ АНТИГО, НЮ МЕКСИКО
Изчакай.
Може ли да пусна радиото? - Не.
Джейн, не може да продължаваш да правиш това.
Последните 17 появявания бяха предсказуеми с точност до секунда.
Ти си астрофизик, а гониш бури.
Има връзка между атмосферните колебания и проучванията ми.
Ерик, не бих те молила да идваш тук, ако не бях абсолютно сигурна.
Джейн! Мисля, че ще искаш да видиш това.
Какво е това?
Не говореше ли за Северното сияние? - Дай газ!
Приближи се. - Да бе! Как пък не!
Действай!
Какво правиш? - Няма да умирам заради оценка!
Официално ти си виновна! - Донеси аптечката!
Направи ми услуга - не умирай, моля те.
Откъде се появи?
..::ТОР: БОГЪТ НА ГРЪМОТЕВИЦИТЕ::..
ТЬОНСБЕРГ, НОРВЕГИЯ 965 ГОДИНА
Някога човечеството приемаше простата истина:
Че не са сами във Вселената.
Хората вярваха, че някои светове са домове на боговете им.
А от други знаеха, че трябва да се страхуват.
От царството на леда и мрака дойдоха Ледените великани.
Имаше опасност да донесат в света на смъртните нова Ледена епоха.
Но Човечеството не се изправи само срещу тази угроза.
Армиите ни прокудиха Ледените великани обратно в техния свят.
Цената беше висока.
Накрая кралят им се предаде.
А източникът на силите им бе отнет.
Когато Великата война свърши, ние се отдръпнахме от другите светове
и се прибрахме у дома, в Царството на вечността.
Асгард.
Ние сме тук като символ на надеждата,
озаряващ съзвездията.
Превърнахме се в герои на човешките митове и легенди.
Именно Асгард и воините му
донесоха мир във Вселената.
Но ще дойде ден,
в който някой от вас ще трябва да опази този мир.
Ледените великани още ли са живи?
Когато стана крал, ще ги избия до крак!
Също като теб, татко. - Мъдрият крал не търси войната.
Но...
Трябва винаги да е готов за нея.
Аз съм готов, татко. - Аз също!
Само един от вас може да се възкачи на трона,
но и двамата сте родени за крале.
О, моля те...
Тор, сине на Один...
Моят наследник...
Моят първороден син...
Поверих на теб могъщия чук Мьолнир,
изкован в сърцето на умираща звезда.
Силата му няма равна! Това е както оръжие за унищожение,
така и инструмент за сътворение.
Подходящ спътник за един крал.
Аз защитавах Асгард и животът на невинните...
Заклеваш ли се да защитаваш Деветте царства?
Заклевам се. - Заклеваш ли се да опазиш мира?
Заклевам се. - Заклеваш ли се...
да загърбиш себичните амбиции и да се отдадеш само на добрата кауза?
Заклевам се! - Тогава на този ден...
аз, Один, Баща на всичко, те провъзгласявам...
Ледени великани!
Йотуните трябва да платят за това! - Заплатиха. С живота си.
Разрушителят си свърши работата. Ковчежето е тук и всичко е наред.
Наред ли? Те проникнаха в оръжейната!
Ако са взели и една реликва... - Но не са.
...искам да разбера защо!
Сключил съм примирие с крал Лофи. - Той току що наруши примирието!
Знаят, че си уязвим.
Какво предлагаш? - Още един поход към Йотунхайм.
Да им дадем урок, да сломим духа им, така че да не смеят да дойдат пак.
Мислиш само като воин. - Това беше военен акт!
Да, но на малцина и бе обречен на провал.
Виж докъде стигнаха! - Поправи пропуските в отбраната ни.
Като крал на Асгард... - Но не си крал!
Все още не.
В момента не е разумно да си в компанията ми, братко.
Това трябваше да е моят триумфален ден.
С времето и това ще стане.
Какво е това?!
Ако ще ти донесе утеха, мисля, че си прав.
За Ледените великани, за Лофи, за всичко.
Щом веднъж са успели да пробият отбраната на Асгард,
какво им пречи да опитат пак? Но този път с армия.
Именно! - Без татко не можеш да сториш нищо.
Не, не, не! Познавам този поглед. - Само така ще защитим границите си.
Тор, това е лудост. - Лудост ли? Каква точно?
Поемаме към Йотунхайм. - Какво?
Това не е екскурзия до Земята, където след малко бури и
светкавици смъртните те почитат като бог.
Това е Йотунхайм. - Баща ми е завладявал Йотунхайн.
Надви армиите им и отне ковчежето им.
Ние ще потърсим отговори. - Това е забранено.
Приятели, забравяте какво постигнахме заедно.
Фандрал, Хогън, кой ви водеше в най-славните битки?
Ти. - Волстаг,
кой ти даваше вкусотии като тези, които дават на отишлите във Валхала?
Ти.
А кой доказа, че грешат тези, които мислят, че млада девица
не може да стане един от най-страховитите воини на царството?
Аз. - Вярно. Но аз те подкрепих, Сиф.
Приятели, тръгваме към Йотунхайм.
Остави на мен.
Благородни Хеймдал... - Не си облечен достатъчно топло.
Моля? - Мислиш, че можеш да ме измамиш?
Сигурно грешиш... - Достатъчно!
Хеймдал, може ли да минем? - Никога враг не се е
промъквал покрай мен. До този ден.
Искам да знам как е станало. - Не казвай на никого,
че сме заминали, докато се върнем. Ясно?
Какво стана? Езика ли си глътна?
Знайте, че като Пазител на Портата съм се клел да защитавам царството.
Ако с връщането си застрашите Асгард, Бифрьост ще остане затворен
и ще бъдете оставени да умрете в студовете на Йотунхайм.
Не може ли Мостът да остане отворен?
Ако остане, това ще освободи цялата сила на Бифрьост
и ще унищожи Йотунхайм, а заедно с него и вас.
Не планирам да умирам днес. - Никой не планира това.
Не бива да сме тук.
Да вървим.
Къде са те? - Крият се. Така правят страхливците.
Изминали сте дълъг път, за да умрете, Асгарди.
Аз съм Тор, син на Один.
Знаем кой си. - Хората ти как влязоха в Асгард?!
Домът на Один е пълен с предатели.
Не опетнявай името на баща ми с лъжите си!
Баща ти е убиец и крадец!
Вие да не би да идвате тук с мир?!
Ти искаш битка. Жадуваш я.
Ти си просто едно момче, което иска да се докаже като мъж.
На това момче му омръзнаха подигравките ти.
Спри и помисли, Тор. Огледай се, те ни превъзхождат.
Знай мястото си, братко. - Не знаеш какво ще последва от това.
Аз знам. Вървете си, докато не съм размислил.
Приемаме милостивото ти предложение.
Ела, братко.
Припкай у дома, принцесо. - По дяволите.
Кой е следващият?
Поне ме затруднете малко!
Така е по-добре.
Не позволявайте да ви пипнат!
Тор!
Трябва да тръгваме! - Ами тръгвай!
Бягайте!
Тор!
Хеймдал, отвори моста!
Татко, заедно ще ги унищожим! - Тишина!
Всеотче, изглеждаш уморен.
Лофи, сложи край на това.
Твоето момче го започна. - Прав си.
Това е постъпка на хлапе. Приеми я като такава.
С теб можем да приключил това. Сега, преди още кръвопролития.
Вече преминахме границата на дипломацията, Всеотче.
Той ще получи това, за което е дошъл. Война и смърт.
Така да бъде.
Защо ни върна? - Знаеш ли какво започна?
Защитавах дома си! - И приятелите си не можеш да опазиш!
Водете го в лазарета! Веднага! - Царството няма да го има скоро,
ако се боиш да действаш!
Йотуните трябва да се боят от мен, така както са се боели от теб.
Това са приказки на суетник, не на пълководец!
Забрави какво съм те учил за търпението на воина...
Докато ти търпеливо чакаш, 9-те царства ни се присмиват!
Старите обичаи са мъртви. Изнасяш речи, докато Асгард пада.
Ти си едно горделиво, алчно и жестоко хлапе!
А ти си един глупав старец!
Да...
Бях глупав да помисля, че си готов.
Татко...
Тор, сине на Один...
Ти престъпи изрична заповед на своя крал.
Чрез своята арогантност и глупост ти въвлече това мирно царство
и невинните жители в ужаса и нещастието на войната!
Не си достоен за това царство!
Ти не си достоен за тези отличия!
Недостоен...!
...За близките, които предаде.
А сега ти отнемам силите!
В името на моя баща...
и на неговия баща...
...аз, Один, Баща на всички, те прокуждам!
Който държи този чук, ако е достоен, ще притежава Силата на Тор.
Официално ти си виновна! - Донеси аптечката!
Направи ми услуга - не умирай.
Трябва ли му изкуствено дишане? Защото аз го умея.
Той откъде се взе?
Добре ли си? - Чук? Чук!
Наковал си се, да. Очевидно е. - Мили Боже! Ерик, виж това!
Да побързаме, преди да се е променило.
Джейн, да го отведем в болница. - Добре е. Погледни го.
Татко! Хеймдал, знам, че ме чуваш. Отвори Бифрьост!
Болница ли? Води го, аз оставам. - Ти! Кое е това царство?
Алфхайм? Норнхайм? - Ню Мексико.
Как смеете да заплашвате Тор, вие жалки...
Какво?! Изплаши ме до смърт!
Когато решиш да приспиваш някого, гледай да се е качил в колата, ясно?
Джейн! Хайде.
Име? - Каза, че било Тор.
Т-О-Р. Каква е връзката ви с него?
Не го познавам. - Докато не го блъсна с колата.
Да, но тя го изпържи. - Така е.
Здравей!
Ще ти взема малко кръв. - Как смееш да нападаш сина на Один?!
Трябва ми помощ!
Повикайте охраната!
Вие не сте равни на могъщия...
ПУЕНТЕ АНТИГО
НАСЕЛЕНИЕ НА ГРАДА ОТ 2 175 ДО 6 056 ДУШИ
Не мислиш, че това е била просто магнитна буря, нали?
Хоризонтът е характерен за моста на Айнщайн-Розен.
Какво? - Ти не беше ли специализант?
По политически науки. - Тя бе единственият кандидат.
Мостът Айнщайн-Розен на теория е връзка между две космически точки...
Пространствен тунел. Погледни, Ерик. Какво виждаш?
Звезди. - Да, но не нашите.
Това е положението на нашето Съзвездие през този годишен сезон
и ако Малката Мечка не е в отпуск, то това е нечие друго съзвездие.
Вижте това.
Не е възможно...
Мисля, че оставих нещо в болницата.
Това е невъзможно!
ГРАДСКА БОЛНИЦА
Изгубих си доказателството. Типично! - Какво следва?
Ще го открием. - Видя на какво е способен.
Не мисля, че идеята е добра.
Данните не могат да ни кажат какво се е случило,
а той може. Така че ще го открием.
Добре. - И ще претърсиш Ню Мексико?
Точно така.
Какво?!
Много съжалявам. Кълна се, че не беше нарочно.
Давай! Хайде, напъни!
Чакай. Сега е мой ред.
Получи ли се?
Сър, открихме го.
За луд бездомник изглежда доста добре.
Съжалявам за електрошока.
Извинявай... Хей!
Това какво е?
Д-Р ДОНАЛД БЛЕЙК - Бившият ми.
Добър с пациентите, но беше зле във връзките.
Само тези дрехи имам като за теб.
Стават. - Пак заповядай.
Смъртното ми тяло отслабва. Трябва ми храна.
Не биваше да го допускаме. - Нямаше как да го спрем.
Поне е само прокуден, а не мъртъв. А това ни очакваше,
ако охранителят не бе казал на Один къде сме.
А той откъде е знаел? - Аз му казах.
Какво? - Казах му да отиде при Один.
Но той се забави. Не биваше да стигаме до Йотунхайм.
Ти си казал на пазача? - Затова сме живи. Тор също.
Не мислех, че татко ще го прогони заради стореното.
Локи, трябва да отидеш при Всеотеца и да го убедиш да размисли.
И какво, ако го направя?
Обичам Тор повече от всички вас, но знаете какъв е той.
Арогантен, безразсъден и опасен. Днес го видяхте какъв е.
Такъв крал ли е нужен на Асгард?
Говори за доброто на Асгард, но винаги е завиждал на Тор.
Трябва да сме му благодарни, че ни спаси живота.
Лофи каза, че в дома на Один има предатели.
Господарят на магията може да вкара трима йотуни в Асгард.
Локи винаги е бил пакостлив, но ти говориш за нещо съвсем различно.
Спри!
Аз прокълнат ли съм? - Не.
А какъв съм? - Ти си мой син.
И какво още?
В онзи ден не си взел само ковчежето от Йотунхайм, нали?
Не.
След битката влязох в храма и открих бебе.
Дребно за потомък на гиганти...
Изоставено, страдащо, оставено да умре.
Синът на Лофи.
Син на Лофи ли?
Да.
Защо? Газил си в кръвта на йотуни. Защо ме взе?
Ти беше невинно дете. - Не, взел си ме с причина.
Каква е била?
Кажи ми!
Мислех, че един ден можем да обединим царствата си.
Да бъдем в съюз, да постигнем постоянен мир. Чрез теб.
Но тези планове вече са минало.
Значи аз съм просто една открадната реликва,
заключена тук, за да бъде използвана един ден?
Защо извърташ думите ми? - Защо не ми каза в самото начало?
Ти си ми син. Исках само да те предпазя от истината.
Понеже съм чудовище, с което родителите плашат децата си?
Сега всичко добива смисъл. Защо Тор ти бе любимец.
Защото, без значение от твърденията ти, че ме обичаш,
няма да позволиш Леден великан да седне на трона на Асгард!
Стража! Стража! Помогнете, моля!
Как влезе в облака?
И как може да изядеш цяла кутия сладкиши и още да си гладен?
Това питие ми харесва. - Знам, страхотно е.
Още едно! - Съжалявам, Изи. Стана случайно.
Какво беше това? - Беше хубаво. Искам още.
Да беше казал. - Направих го.
Можеше да помолиш любезно. - Не исках да обидя никого.
Повече никакво чупене. Разбрахме ли се?
Имаш думата ми. - Хубаво.
Обичайното, Изи! - Изпуснахте веселбата при кратера.
Някакъв сателит се е разбил в пустинята.
Забавлявахме се, докато не се появи ФБР.
Извинете, сателит ли се е разбил? - Да.
Моли Боже. Ще те снимам за Фейсбук. Усмивка.
Как изглежда сателитът?
Не разбирам от сателити, но беше тежък.
Никой не успя да го повдигне.
Бил радиоактивен, а аз го пипнах. - Къде е?
На 80 км западно от тук.
Аз не бих с губил времето. Пази го цяла армия.
Тъпак!
Къде отиваш? - На 80 км западно от тук.
Защо? - За да си върна нещо свое.
Имаш си сателит ли? - Кой говори за сателит?
Каквото и да е, според правителството е тяхно, а ти просто ще го вземеш?
Да.
Ако ме заведеш, ще ти кажа всичко, което те интересува.
Всичко? - Да. Щом си върна Мьолнир.
Мяумир? Какво е Мяумир? - Може ли за момент, Джейн?
Моля те, не го прави. - Видя каквото видях и аз снощи.
Това не е съвпадение. Трябва да проучим кратера.
Не говоря за кратера, а за него. - Обеща да ми каже всичко.
Бълнува. Чуй го само. Говори за Мьолнир, за Тор, за Бифрьост...
Това са приказки, с които израснах като дете.
Само ще го откарам, това е. - Той е опасен, Джейн.
Съжалявам, но не мога да те заведа. - Значи тук ще се сбогуваме.
Ами... благодаря...?
Джейн Фостър, Ерик Селвиг, Дарси...
На добър час.
Добре. Да продължаваме с работата.
Това са нещата ми!
Какво става тук? - Аз съм агент Колсън от Щ.И.Т.
Трябва ли да ми говори нещо? Не може да правите това.
Джейн, нещата са сериозни. Зарежи това.
Да зарежа ли? Това е животът ми! - Разследваме заплаха за сигурността.
Взимаме записките ви и атмосферните ви данни.
Тоест ги крадете!
Ето ви компенсация. - Това оборудване не е купувано.
Сама съм го сглобявала. - Значи ще си сглобите друго.
Ще ви съдя за нарушаване на конституционните ми права!
Съжалявам, г-це Фостър, но ние сме от добрите.
Ние също! На път съм да открия нещо изключително!
И всичко, което знам за феномена е или в лабораторията,
или в тази книга. Не може просто да вземете...
Леко! Спокойно...
Благодаря за съдействието.
Години проучване... Пропаднаха.
Взеха ми дори АйПода. - Ами копията?
Взеха и копията, и техните копия. Бяха много прецизни.
Тъкмо бях свалила над 30 песни. - Стига с този АйПод!
Кои са тези хора?
Познавах един учен.
Пионер в гама-лъчението. Появиха се Щ.И.Т. и...
Повече нищо не се чу за него. - С нас няма да се случи това.
Ще си върнем всичко. - Моля те, нека първо се свържа
с един мой колега. Той е имал взимане-даване с тях.
Ще му изпратя имейл. Може и да помогне.
Взеха и твоя лаптоп.
Всеотче, трябва спешно да говорим с теб.
Приятели мои. - Къде е Один?
Татко изпадна в сън Одинов.
Майка се бои, че може да не се събуди вече.
Може ли да говорим с нея? - Тя отказва да се отдели от татко.
Можете да кажете неотложните си проблеми на мен...
...вашият крал.
Кралю мой, молим да прекратиш наказанието на Тор.
Не е редно първата моя заповед да отменя последната бащина.
На прага на война сме с Йотунхайм.
Народът ни се нуждае от приемственост,
за да чувства сигурност в тези смутни времена.
Всички трябва да сме единни, заради доброто на Асгард.
Разбира се. - Чакайте заповедите ми.
Ако позволите...
Осланям се на милостта на Ваше Величество да премисли...
Приключихме!
Трябва ми кон!
Нямаме коне. Имаме кучета, котки, птици...
Дай ми едно достатъчно голямо за езда.
Още ли ти трябва превоз?
Никога преди не съм правила подобно нещо.
Ти правил ли си нещо такова?
Много пъти. Но се иска смелост, за да го направиш.
Откраднаха делото на живота ми. Нямам какво да губя.
По-умна си от другите в царството. - Благодаря.
Царство... Царство? - Мислиш ме за странен ли?
Да.
В добър, или в лош смисъл? - Още не съм много сигурна.
Съжалявам.
Кой си ти...
...всъщност?
Скоро сама ще видиш. - Обеща ми отговори.
Мостът е това, което търсиш. - Мост като "Айнщайн-Розен" ли?
По-скоро мост на дъгата.
Боже, дано не си луд.
Не мога да свикна да го гледам такъв.
Дълго време отлагаше този сън. Боя се...
Колко дълго ще продължи? - Не знам. Този път е различно.
Не бяхме готови.
Защо ме излъга? - Пазеше го в тайна от теб,
за да не се чувстваш различен.
Ти си наш син, Локи, и ние сме твоето семейство.
Не трябва да губим надеждата, че баща ти ще се върне при нас.
Брат ти също. - Това какво общо има с Тор?
Винаги има причина за това, което прави баща ти.
Ако беше разбит сателит, нямаше да строят град около него.
Това ще ти трябва. - Какво? Защо?
Остани тук. Щом взема Мьолнир, ще ти върна нещата, които ти взеха.
Разбрахме ли се? - Не.
Виж какво е там. Мислиш, че просто ще влезеш и ще си излезеш?
Не. Ще отлетя.
Сър, сигналът на спътника едва пробива през облака.
Електрониката не може се справи с подобни смущения.
Приближава ни пътнически самолет.
Полет 5434 на "Саутуест Еърлайнс". - Задай му курс като на другите.
Момент. Имаме нещо до огражденията. Западната страна.
Деланси, Джаксън, проверете западния периметър.
Тук е.
Деланси, Джаксън, докладвайте.
Ранен агент. Имаме пробив в периметъра.
Свързахте се с Ерик Селвиг. Моля, оставете съобщение.
Здрасти, Ерик, аз съм. Спокойно, добре съм, но...
в случай, че не се чуем през следващия час,
ела да ме потърсиш при кратера. Не те послушах и сега съм тук.
Съжалявам. Много съжалявам. Чао.
Премина! Влезе в тунела!
Искам горе да има човек с оръжие.
Какво става? - Масивен електромагнитен заряд.
Системите едва се справят.
Слушам те, Бартън. - Искате ли да го забавя, сър?
Или ще пратите още хора, които да пребие?
Ще те уведомя.
Огромен си.
Повалял съм и по-грамадни.
Решавай по-бързо, Колсън. Взе да ми писва от този.
Последен шанс, сър. - Чакай. Искам да видя това.
Добре, шоуто свърши. Наземни екипи, задръжте го.
Извършил е престъпление. В затвора е! - Не мога да го оставя там.
Защо? - Не видя каквото видях аз!
Погледнете! Мяумир!
Къде го откри? - В детската секция.
Исках да видиш колко нелепа история е това.
Та нали ти ме подтикваш да проучвам всяка алтернативна възможност?
Говоря за наука, не за магия! - "Магията е неразбираема наука" -
Артър Ч. Кларк. - Писател на научна фантастика.
Предвестник на научни факти! - В отделни случаи само.
Ако има Айнщайн-Розен мост, то от другата страна има нещо.
Може да е напреднала раса. - Джейн...
Примитивната култура на Викингите ги е почитала като божества.
Да, точно така! Благодаря ти!
Направи хората ми, добре подготвени професионалисти,
да приличат на пазачи на платен паркинг.
Това ме нарани.
От опит знам, че само някой, получил сходно обучение,
може да се справи като теб.
Кажи ми къде си обучаван.
Пакистан? Чечня? Афганистан?
Не, приличаш ми по-скоро на наемник.
Къде си бил? В Южна Африка?
Определени групировки плащат отлично за наемници като теб.
Кой си ти?
По един или друг начин ще разберем това, което ни е нужно. Умеем го.
Стой наблизо.
Локи, какво правиш тук? - Трябваше да те видя.
Какво има? Йотунхайм ли? Кажи ми.
Нека да обясня на татко. - Татко е мъртъв.
Какво...?
Прогонването ти, угрозата от нова война...
Дойде му в повече.
Не бива да се обвиняваш.
Знам, че го обичаше. Опитах се да му го кажа, но той не ме послуша.
Толкова е несправедливо чукът да е до теб,
а да не можеш да го вдигнеш.
Тежестта на трона падна на моите плещи сега.
Може ли да се прибера?
Докато сме в мир с Йотунхайм, ти ще си в изгнание.
Не може ли да намерим начин... - Майка забрани да се връщаш.
Дойдох да се сбогуваме, братко.
Много съжалявам.
Не... Аз съжалявам.
Благодаря ти, че дойде.
Сбогом.
Сбогом ли? Та аз тъкмо идвам.
Сър, той има посетител.
Казва се Доналд Блейк? - Д-р Доналд Блейк.
Имате опасни колеги, д-р Селвиг.
Обезумя като разбра, че сте взели резултатите от изследването ни.
Изпариха се години от живота му.
От това може да ти падне пердето.
Голямата ви тайна организация пристига с горилите си и...
Цитирам го. - Това не обяснява
как успя да неутрализира охраната ни.
Анаболи! Луд е по фитнеса.
Сър.
ФАЛШИФИЦИРАНИ ДАННИ
Тук пише, че е лекар. - Такъв е! По-скоро беше.
Смени си професията. Сега е физик. Брилянтен при това.
Той е прекрасен човек, който страда.
Ах, ти, Дони!
Ето къде си бил. Всичко е наред. Сега ще те отведем у дома.
Д-р Селвиг!
Дръжте го далеч от огражденията! - Обещавам!
Къде отиваме? - Да пийнем.
Наблюдавайте ги.
Някак се заплетох.
Всичко обърках.
Няма нищо лошо в това да откриеш, че нямаш всички отговори.
Започни да задаваш правилните въпроси.
За пръв път в живота си аз...
Нямам идея какво да правя.
Всеки все някога открива пътя си в този свят,
стига да осъзнае кой всъщност е.
Благодаря ти за това, което стори. - Недей. Направих го за Джейн.
С баща й преподавахме заедно в Университета.
Беше добър човек, но не слушаше никого.
И аз съм такъв.
Баща ми се опита да ме научи на нещо, което аз от глупост не видях.
Не знам дали си луд, или си лъжец. Не ми и пука.
Грижа ме е само за нея. Видях я как те гледа.
Кълна се, не искам да я нараня. - Хубаво.
В такъв случай ще те черпя още едно. Но тази вечер напускаш града.
Две бири с уиски!
Убийте го.
След всичко, което сторих за теб?
Значи ти си този, който ни показа пътя към Асгард.
Беше ми доста забавно.
Да проваля коронацията на брат ми...
...и да предпазя царството от идиотското му управление.
Слушам те.
Ще вмъкна теб и няколко твои войника
в покоите на Один. Ще го убиете в съня му.
Защо сам не го убиеш?
Асгардите няма да са мили с крал, който е убил предшественика си.
Щом Один умре, ще ти върна ковчежето.
Така ще можеш на върнеш на Йотунхайм цялото му...
величие.
Приемам.
Какво те тревожи, Пазителю? - Търсих те в Йотунхайм,
но нито те видях, нито те чух.
Скри се от мен, както Ледените великани, проникнали в царството.
Може би сетивата ти те подвеждат след толкова години служба.
Или някой е открил начин да скрие от мен това, което не иска да видя.
Ти имаш огромна сила, Хеймдал.
Один боял ли се е от теб някога?
Не. - Защо?
Защото е мой крал и аз съм се клел да му служа.
Беше твой крал. Сега клетвата ти е към мен.
Нали?
Да.
Тогава няма да отваряш Бифрьост за никого,
докато не поправя щетите, нанесени от брат ми.
Божичко! Той добре ли е? - Добре е. Нищо му няма.
Съжалявам, приятелю. - Какво се е случило?
Пихме и се сбихме. Предците му ще се гордеят с него.
Сложи го на леглото.
Все още не вярвам, че си Богът на гръмотевиците.
Но трябва да бъдеш.
Това ли са покоите ти? - По-скоро временно убежище.
Съжалявам, обикновено нямам гости.
Всъщност аз никога нямам гости.
Не му е там мястото.
Съжалявам...
Може ли да излезем отвън? - Да, разбира се.
Идвам тук, когато не мога да заспя,
когато обработвам данни, или когато Дарси ме влуди.
Като се замисля, май доста често идвам тук.
Радвам се, че си добре. - Ти беше много мила с мен.
Жалко, че не мога да ти се отблагодаря.
Блъснах те с колата два пъти, така че сме квит.
Вероятно съм си го заслужил.
Мили Боже!
Не мога да повярвам.
Само това взех. Съжалявам, че обещах повече.
Не, това е страхотно. Сега няма да започна от нулата.
Благодаря.
Какво има?
Които и да са Щ.И.Т...
Ще направят всичко по силите си това проучване да не види бял свят.
Не, Джейн, чуй ме. Не бива да се предаваш. Довърши започнатото.
Защо? - Защото си права. Ето, виж.
Предците ти са го наричали магия. Ти го наричаш наука.
Идвам от място, където това е едно и също нещо.
Какво е това?
Баща ми ми го обясни така:
вашият свят е едно от Деветте царства в Космоса.
Те са свързани помежду си чрез Игдрасил - Дървото на световете.
Виждаш го всеки ден, без да го осъзнаваш.
Образите се виждат през, как го наричахте...
Телескопа Хубъл. - Хъбъл.
Телескопът Хъбъл.
Разкажи ми повече. - Деветте царства...
Това е Мидгард, а тук са Алфхейм,
Ванахайм, Йотунхайм и Асгард.
Оттам идвам аз.
Благодаря ти, Джейн.
Приятелят ни е прокуден, Локи е на трона,
Асгард е на прага на война, а ти успя да погълнеш 4 глигана,
6 фазана, половин вол и две бурета ел!
Срамота! Не те ли е грижа?!
Не бъркай апетита ми с апатия! - Спрете се и двамата!
Знаем какво трябва да направим. - Трябва да тръгваме.
Трябва да открием Тор.
Това е измяна. - И чисто самоубийство.
Тор би направил същото за нас.
Тихо. Хеймдал може да подслушва.
Хеймдал иска да ви види.
Обречени сме.
Ще пренебрегвате заповедите на Локи, нашият крал?
Ще престъпите клетвата си и ще извършите измяна, за да върнете Тор?
Да. - Чудесно.
Значи ще ни помогнеш? - Дал съм клетва пред краля,
не мога да ви отворя моста.
Доста противоречив човек, нали? - Сега какво ще правим?
Вижте!
Какво беше това? - Не знам, сър.
Появи се енергийно поле, после изчезна.
80 км. на северозапад. - Да вървим да видим.
Благодаря. - Благодаря.
Моля.
Базов екип 2, имаме раздвижване извън града. Наблюдавайте целта.
Погрижи се брат ми да не се върне.
Унищожи всичко!
Мамо...?
Да няма бал с маски? - Предупреди за тях.
База, току що минаха Зина, Джеки Чан и Робин Худ.
Това е страхотна теория, Джейн.
Но няма да убедиш научната общност. Не и без доказателства.
Открихме те!
Приятели!
Това е чудесно! Страхотно!
Не е за вярване! - Извинете ме.
Лейди Сиф и тримата воини.
Приятели, толкова се радвам да ви видя.
Но не биваше да идвате.
Дойдохме да те отведем у дома.
Знаете, че не мога да се върна.
Баща ми е мъртъв заради мен.
Трябва да остана в изгнание.
Тор, баща ти е жив все още.
Кажи ми, Локи, как вкара йотуните в Асгард?
Мислиш, че Бифрьост е единственият вход към царството?
Има таен път, за който ти с всичките си дарби не знаеш.
Но сега, след като съм крал, не ми е нужен повече.
И заради измяната ти вече си освободен от поста си
на Пазител на Портала и повече не си гражданин на Асгард.
Значи вече не съм ти подчинен.
Доведете някой лингвист.
И някой друг ли идва?
Това Тoни Старк ли е? - Не знам.
Името не ми говори нищо.
Здравейте! Вие използвате нерегистрирана военна технология.
Идентифицирайте се!
Започна се.
Прикрийте се!
Джейн, трябва да вървиш. - Ами ти?
Оставам тук. - Тор ще се бие редом с нас.
Приятели, сега съм обикновен човек.
Ще ви се пречкам, а може и да умре някой заради мен.
Но ще помогна да спасим хората. - Ако ти останеш, оставам и аз.
Трябва ни време. - Ще го имаш!
Добре. Движение, хора!
Всички вън! Използвайте задния изход!
Живо! После ще ядете!
Разсейвайте го.
За Асгард!
Изтегляме се!
Тръгвайте. Бягайте, сега!
Сиф, направи каквото можа. - Не, ще умра като воин.
Ще се разказват истории за този ден. - Самата ти ще ги разказваш.
Сега тръгвай.
Върнете се в Асгард и спрете Локи.
Ами ти? - Аз имам план, приятели.
Изтегляме се. Хайде!
Чакайте!
Какво прави той?
Братко, с каквото и да съм те обидил,
с каквото и да съм те предизвикал да направиш това,
съжалявам за него, но тези хора са невинни.
Няма да спечелиш нищо, ако отнемеш живота им.
Затова вземи моя и да приключим с това.
Не!
Това е краят. - Не, не е.
Искам да кажа, че си в безопасност. Свърши се.
Не...
Който държи този чук...
ако е достоен...
ще притежава силата на Тор.
Джейн!
Не... Не. - Ела.
Не!
Мили Боже...
Така ли изглеждаш обикновено? - Горе-долу.
Никак не е зле. - Трябва да отидем при Бифрьост.
Имам да си говоря с брат ми. - Извинете!
Доналд.
Не беше откровен с мен. - Знай това, сине на Коул:
С теб воюваме за обща кауза - защитата на този свят.
От днес аз съм твой съюзник.
Ако върнеш нещата, взети от Джейн.
Откраднати. - Взети назаем.
Ще ти ги върна. Ще са ти нужни, за да продължиш проучването си.
Искаш ли да видиш моста, за който говорехме?
Разбира се.
Чакай, трябва да говоря с теб!
Добре дошли в Асгард.
Хеймдал, отвори Бифрьост.
Хеймдал?
Хеймдал!
Не отговаря. - Значи сме заклещени тук.
Хеймдал, ако ме чуваш, трябваш ни веднага!
Хеймдал, нужен си ни!
Хеймдал!
Трябва да се върна в Асгард, но ти давам думата си,
че ще се върна за теб.
Става ли?
Става.
Заведете го в лазарета!
Оставете брат ми на мен.
Говори се, че все още можеш да видиш и чуеш всичко,
което става около теб.
Надявам се да е истина,
за да знаеш, че смъртта ти е дошла
от ръката на Лофи.
А твоята дойде от сина на Один.
Локи, ти го спаси.
Кълна се, майко, че те ще платят за това, което сториха днес.
Локи! - Тор!
Знаех, че ще се върнеш при нас.
Защо не й кажеш как изпрати Разрушителя да убие
мен и приятелите ни? - Какво?
Мислех, че изпълнява последната воля на татко.
Винаги си бил изпечен лъжец, братко.
Радвам се, че си тук. Ако позволиш, сега ще унищожа Йотунхайм.
Не можеш да го спреш. Бифрьост ще расте, докато не разкъса Йотунхайм.
Джейн...
Защо правиш това? - Доказвам на татко, че съм достоен.
Като се събуди ще узнае, че аз съм спасил живота му,
аз ще съм унищожил тази раса от чудовища
и аз ще бъда истинският наследник на трона.
Не можеш да убиеш цяла раса! - Защо не?
Каква е тази нова любов към Ледените великани?
Ти щеше да ги убиеш с голи ръце. - Промених се.
Аз също.
Бий се с мен.
Не съм искал престола!
Исках само да съм равен с теб.
Няма да се бия с теб, братко! - Не съм ти брат. Никога не съм бил.
Локи, това е лудост! - Нима?
А? Лудост ли е?
Не знам какво е станало на Земята, което те е размекнало толкова.
Не ми казвай, че е заради жената!
Заради нея е. Когато приключим тук, може лично да я посетя!
Тор!
Моля те, братко...
Достатъчно!
Погледни се!
Всемогъщият Тор.
Имаш толкова сила, а сега нямаш полза от нея!
Чуваш ли ме, братко? Нищо не можеш да направиш!
Какво правиш?
Ако разрушиш моста, няма да я видиш повече!
Прости ми, Джейн.
Можех да го направя, татко!
Можех! За теб! За всички нас!
Не, Локи.
Локи, не!
Не!
Не...
Изчезна.
И тогава, с могъщия тумбак, се хвърлих към грамадния...
Кралице, много съжалявам за загубата ви.
Как е той?
Скърби за брат си.
И...
Смъртната... Тя му липсва.
Ти ще бъдеш мъдър крал.
Никога няма да бъда по-мъдър крал от теб.
Нито по-добър баща.
Имам много да уча.
Сега знам това.
Някой ден, може би,
ти ще се гордееш с мен.
Ти вече ме накара да се гордея.
Значи Земята е изгубена за нас.
Не. Винаги има надежда.
Можеш ли да я видиш?
Да.
Детекторите са включени. Дарси, имаш ли кодовете на сателита на Щ.И.Т.?
Да. Да си ми виждал зарядното? - Как е тя?
В колата е. Хайде, Джейн. - Търси те.
Превод и субтитри ГАВРИЛ ГАВРИЛОВ
Babilon at subs.sab.bz gavril_g@abv.bg
Stargate Team®, 2011
http://subs.sab.bz Translator's Heaven®
..::ТОР: БОГЪТ НА ГРЪМОТЕВИЦИТЕ::..
Тор ще се завърне в "Отмъстителите"
Д-р Селвиг.
Вие ли сте човекът зад всичко това?
Голям лабиринт. Мислех си,
че ме водите тук, за да ме убиете.
Чух за случката в Ню Мексико.
Работата ви е впечатлила хора, далеч по-умни от мен.
Работя по много неща.
Теорията на Фостър, портал към измеренията...
Всичко това няма прецеденти.
Нали?
Легендите казват едно, историята съвсем друго.
Но понякога откриваме неща, които спадат и към двете.
Какво е това? - Енергия, докторе.
Може да е безгранична, стига да я усвоим.
Струва си да се проучи.