Кой е?
Откъде да знам?
Татко!
Ало!
Единственият въпрос, който трябва да си зададем е:
"Колко струва човешкият живот?"
Това е все едно да знаеш деня, в който ще умреш.
Аз ли? Струвам 20 милиона долара
и ще похарча всичко, за да върна стария си живот.
К О З А Н О С Т Р А
Скъпи, събуди се. Пристигнахме.
Време беше, мамка му! - Внимавай с езика, Уорън!
Пътуваме вече 11 часа, отзад мирише на пор вдовец!
Не говори като идиот. - Заради кучето.
Как иначе. Ако го бяхте къпали, нямаше да е така.
Търсим номер 10. - Следващата вляво.
Няма номера. - Стансфийлд каза, че е там.
Дай наляво, след това...
Ето го.
Спри тук.
Това е.
Няма ток. - Не, от предпазителите е.
Какво правиш, мамо? - Гоня плъховете.
Няма да живея тук, ако има. - Не започвай пак, Бел.
Баща ти ги мрази. До 24 часа ще ги е избил до крак.
Бел, стаята ти е горе вдясно. Уорън - срещуположната.
Голям студ...
Ще запаля камината.
Пак няма телевизор. - Обещаха за утре.
Това им е любимият израз. - Не се оплаквай на мен за това.
Вземи лично да говориш с тях! - Някой да знае как се казва мястото?
Да. Шалонг сур Авр, Нормандия. - Авр е река.
Това ли е прочутата Нормандия с нашия десант през 1944 г.?
Камамбер. - Калвадос.
На Ривиерата ги има и двете. И много слънчеви лъчи.
В Париж също! - Тъй като ще живеем тук,
където правят сирене, свиквайте с истинското.
Малавита.
Ела тук. Добро куче.
Да ти оправя ли багажа? - Не, аз ще се погрижа.
Кажи на децата да си лягат, утре са на училище.
Не беше заради теб, но нямаше как да кажа.
Къде беше?
Да видя имота. - Толкова ли е голям?
Изгубих се, докато помагах на кучето да си намери място.
Утре ще се оправя. - Хубаво.
Няма зърнени закуски, препечени филии и фъстъчено масло.
Трябва да се задоволите с ябълковите понички, които купих сутринта.
Къде се намира училището? - Начертах им карта.
Същите имена ли ще ползваме? - Не, сега сме сем. Блейк.
За всеки случай.
Косата ти е мокра. - Мамо...
Приятен ден. - Чао, татко.
Обичам ви. - И аз.
Ще разгледам градчето и ще напазарувам.
Не се разкарвай цял ден по халат.
Заради съседите? - Не, заради морала ти.
Нищо ми няма на морала. Просто ти се адаптираш по-добре.
Какво ще кажем на съседите? - Дай ми малко време да помисля.
Междувременно можеш да им се усмихваш приятно.
Стансфийлд искаше да не излизаш на улицата.
Докога? - Докато дойде.
Не бива да споменаваш Ривиерата. - Откъде сме тогава?
От САЩ, скъпи.
Не изглежда добре. - Вече сме в долната дивизия.
Да се видим на обяд? - Добре.
Добре...
Заповядайте. - Благодаря, г-це.
Има ли някакви забележителности? Музеи, паметници?
Има музей на машините във Верньой.
Също църквата "Санта Чечилия" с писани стъкла от XV век.
Може ли да се иде пеш? - Не. Съседното градче, на 20 км.
Съседното градче...
Ти янки ли си? - Какво искаш?
Щом си американец, трябва да си богат.
Явно си чел много сериозни книги с този потенциал.
Бъзика те. - Правиш се на интересен, а?
Да видим в какво си най-добър - заплаха, изнудване, рекет?
Монопол ли си или следваш пазара?
В какво инвестираш субсидиите си?
Добре дошъл в Шалонг, янки!
Извинете, какво обичате?
Фъстъчено масло. - Нямаме подобно нещо.
Само питам. А къде са ви спагетите?
В дъното вдясно, след кучешката храна.
Благодаря. - За нищо.
Фъстъчено масло!
Заради това 20% от американците са с наднормено тегло.
Само маймуните обичат фъстъци.
Не знам, но тук се държат все едно са господари.
През '44-а ни освободиха и решиха, че са си у дома.
Да не говорим за промиването на мозъци.
Внуците ми се обличат като тях, слушат същата музика,
гледат същите сериали. - Ядат постоянно хамбургери.
Затова нямат апетит.
Всичко 92 франка. - Задръжте рестото.
Видяхте ли? Никакви обноски, но поне са щедри.
Бива ли? - Става за ядене.
Как върви приобщаването? - Добре.
Четиримата идиоти, дето те зяпаха... Дванадесетокласници,
организират летния бал. - Напомни ми да не ходя.
Тиквата е капитан на отбора по ръгби.
Прави всичко за добри оценки по математика,
а дружката му, Джими Хендрикс, е влюбен в онази с розовата панделка.
Извадената от Готъм Сити продава цигарки в училище.
Клюкарката до прозореца е сестра на негодника в ъгъла.
Той ли ти насини окото? - Да. Споко, ще се оправя.
Знам слабото им място. Нуждаят се от озвучаване за едно парти.
Само един човек може да го осигури.
Синът на инженера, който стои сам ето там.
Не си губиш времето, а? - Няма за кога.
Да ти е сладко!
През 1931 г. дядо ми карал един от двестате кадилака,
наети от прочутия Вито Дженовезе за погребението на жена му.
През 1957 г. баща ми, Чезаре Манцони,
бил един от 107-те боса от цялата страна,
поканени за Срещата в Апалачин - сбъдната мечта.
Представяте ли си ме как пробивам работната си карта.
Можех да се опълча срещу баща си,
но това не се случи. Поех доброволно семейния бизнес.
Дори сега, когато ме издирват най-големите убийци в Америка,
за да вземат 20 млн. за главата ми, не съжалявам за абсолютно нищо.
Даже дълбоко в себе си се чувствам поласкан.
Добро куче!
Розите искат голямо внимание. - Да.
Скоро ли се нанесохте? - Да, вчера.
Американец?
Добре или зле? - Франция е чудесна за чужденци.
Ще останете ли задълго? - Не, местим се често.
Заради работата ми.
Какво работите?
Писател съм. - Така ли?
Романист?
Не, но някой ден може би.
Засега пиша само за десанта. Затова сме тук.
Десантът! Това е огромна тема. - Така е.
Какво мислите за това? - Аз ли? Ами...
Ами за героизма на морските.
Мислех, че десантът е извършен само от пехотинци.
Така е, но нали всичко е започнало от флота.
Нали са дошли с него. - Разбира се.
Дано всичко се изясни относно операция "Сюзерен".
Мисля, че там няма нищо секретно.
А 314-ти Пехотен полк в Таубенхоф...
Спомням си ги, все млади момчета...
Повечето от Тексас, нали?
А, да! Те са били истински каубои...
Точно така.
Боже, 16 ч. е! Прибирам се, децата ще си дойдат от училище.
Беше ми приятно. - На мен също.
Защо не казах, че съм романист?
Описва живота в Сен Мартен.
Писано стъкло от XV век.
Разглеждате забележителности?
Не, току-що се преместих със семейството си.
Недалеч от тук. - Добре сте дошли.
Винаги е удоволствие да приветствам нов член на паството.
Довиждане. - Довиждане.
Невероятно! И аз ги събирам.
Наистина ли? - Не като теб. Почнах наскоро.
Липсва ми осмицата на "Пари Сен Жермен".
Трябва да проверя, но май мога да ти помогна.
Ако можеш, бих направил всичко в замяна.
Имаме сделка!
Да те откараме? - Благодаря, искам да се разходя.
Така можем да се запознаем.
И да ти покажем градчето. - Нищо не губиш.
Хайде, мис Америка! Да те посрещнем подобаващо.
А и тези да си подобрят английския.
Изгуби ли се? - Май изпуснах отбивката.
Къде живееш? - Рю де Фаворитс.
Много е далеч. Докато стигнеш, ще се стъмни.
Отвори вратата.
Е?
Добре, но набързо. - Няма проблем.
Излизаме извън града, нали?
Трябва да видиш парка, всички ходят там.
Обичаш ли да плуваш? - Да.
Мисля, че на мис Америка ще й хареса басейна.
Какво правите? - Спираме за почивка.
По-добре да се прибирам. Първи ден ми е.
Спокойно. Само за 5 минути, за да се опознаем.
Иди да му помогнеш. - Иди ти!
Момчета! Ако така се отнасяте с жените, доникъде няма да стигнете.
Момичетата не са играчки, които да чукате в парка.
Бъдещето ви зависи от жените.
Не ви ли е грижа за бъдещето?
Грижете се за тях или няма да получите нищо.
Колата ми!
Мама е напазарувала за цяла година!
Има ли фъстъчено масло? - Шегуваш се.
Здрасти, татко.
Как мина денят ви?
Чудесно.
Хубаво.
Щатски затвор "Атика", Ню Йорк
Здравейте, дон Лукезе. Искали сте лед?
Не е той.
Ясно, продължавам да търся.
Моя грешка.
Как са учителите?
Отлични. - Шибаняци.
Спри с тези изрази, Уорън! Вече не сме в Бруклин.
Майка ти е права, вече не живеем там,
но не мисля, че някой от там ще иска да се засели в тази дупка.
Аз ще отворя. Помогнете на майка си с масата.
Как беше първият ден? - Ами добре.
Нещо да докладваш? - Нищо особено.
Децата, училището? - Винаги са се справяли добре.
Чух, че си се видял със съседа. - Да, вляво.
За какво говорихте? - Предимно за рози.
Можеш с часове да говориш за това. - Мислех си...
Да се представя за писател? - Да. Обяснява заседналия ти живот.
Така да бъде. - Не задълбавай в разни теми.
Леки романи, детска литература.
Военни епоси, например? - Не.
Нещо друго?
Забравили са телевизора. Няма го част от багажа.
Камионът влязъл в дупка и телевизорът се счупил.
Тази седмица ще дойде нов. За багажа не знам.
Хубаво.
Мурад. Мурад Бенкасим. Държи магазинче в Ница.
Продаваше италиански стоки на жена ми.
От два дни го няма. Да знаеш къде е? - Защо питаш мен?
Преди 2 седмици го преби и щеше да го убиеш, ако не бях дошъл.
Бедният, продаде ми 12 омара и каза, че са пресни,
оказа се, че са замразени и гнили, щеше да ни изтрови.
За какво са ти били 12 омара? - Щях да поканя съседите.
Не можеш да въртиш бизнес, ясно? - Само едни бързи пари.
За какво са ти? Ще ходиш на почивка?
Та, знаеш ли къде е Мурад? - Не, но ако го намериш,
му кажи, че няма да платя скапаните омари!
Добре, защото ми писна да те местя на всеки три месеца!
Мога ли да разчитам на теб? - Стига да е взаимно.
Нали знаеш какво ще стане, ако те надушат?
Твоята работа е да не го допуснеш, нали?
Гледай да не стане невъзможно.
Ще намина след няколко дни, оставям ви с Чико и Мимо.
Ще спя по-добре.
Предай поздрави на Маги. - Добре.
Какво каза? - Обичайните простотии.
Джарамамбо. Що за име е това, мамка му?
Сложи го там.
Ей сега идвам. Здравейте!
Хапни нещо.
Радвам се, че успя да дойдеш.
Уили! - Страхотно парти!
Здрасти, скъпи. Искаш ли нещо?
Скоч и вода.
Веднага ще ти донеса.
Радвам се да ви видя.
Какво има, скъпи?
Бяхме в двора, в Бруклин.
Сънувах. - Опитай се да не мислиш за това.
Историята ми е такава, че не бих могъл да си я измисля.
Стансфийлд мами всички, но аз искам да знам кое е истина и кое не.
Той иска да не говоря, но за мен е различно.
Майната му, просто исках да кажа истината,
поне веднъж за това какво наистина се случи.
Дори и никой да не го прочете.
Маги, ще ми донесеш ли кафе?
Не чуваш ли, че те викам?
Дават "Италианския жребец".
Работя.
Щракаш си на пишещата машина? - Да, пиша.
Тия ги разправяй на комшиите. - Наистина пиша!
Как се пише книга за десанта в Нормандия,
без да знаеш кой е Айзенхауер. - Не е това, пиша за друго.
Би ли споделил какво е то?
Мемоарите си. - Знаех си.
Стан мисли, че е добра идея. - Да, за прикритие, а не мемоари!
Знаеш в какво се въвлякохме! - Не че ще ги публикувам!
Дано! С твоя снимка на корицата! Страхотният Джовани Манцони!
Трябва да напиша истината.
Дори да съм единственият, който я чете. Да знам кой съм.
През моите очи, не през тези на стария ми живот или на ФБР.
Разбирам, но можеш да измислиш нещо друго.
Не е много вълнуващо да си съпруга на писател.
Можеше поне да попиташ какво е мнението ми.
Да бях казал, че съм архитект.
Съседите щяха да се скъсат за съвети за басейн или пицария.
Забрави. Сега за пет минути се направи на водопроводчик.
От чешмата тече кафява вода. - Звънна ли на някого?
Два пъти, така и не дойде.
Къде хукна? - Да действам вместо теб.
Мамка му!
Здравейте, момчета. - Здрасти, Маги.
Печени пиперки със зехтин, както ги обичате, с много чесън.
Страшна си, Маги. - Тази миризма ме връща у дома.
Искате ли да опитате? Хайде, какво чакате.
Трябвало да дойде в 9 ч., но до обяд не се е появил. Защо така?
Да, знам. Този път сигурно ли е?
Добре, ще бъда тук. Но не ме карайте да чакам, моля.
Ставало ли е дума да си направим барбекю?
Не знам откъде му хрумна на Джио. - Фред.
Не знам откъде му хрумна, но е като обсебен.
Шефът мисли, че е добра идея. Сближава хората.
Стига с това сближаване. - Страшно вкусно е.
Ако някой ми бе казал, че ще ида в страната на крема...
Снощи на вечеря имаше крем в супата, в телешкото и в десерта.
Да не споменаваме маслото. - Смесват го с всичко!
Дори не е с естествен произход.
Човешкото тяло не е пригодено да изгаря подобни мазнини.
Маслото прониква в телата ни и аортата става като хокеен стик.
Докато зехтинът просто преминава, без да оставя следи.
Така си е. Пише го в Библията.
Благодаря.
Защо просто не помолиш да не ти слага сос?
Трябва да се приобщим. - Така е, но всичко си има граници.
Дано скоро татко направи барбекю, че да хапнем нещо свястно.
Как мина сутринта ти? - Бях зает.
Учителска стая
Страхотно! - Какво ми носиш?
Благодаря.
Домашното по математика. Мога ли да разчитам на теб?
Имаш думата ми. - Това е доклад за бизнесчето ти.
Ще го подправя и вашите няма да разберат.
Какво искаш в замяна? - Половината от пазара.
Имаме ли сделка?
Не мърдай от стола.
Изпиваш едно и ставаш като жребец. - Супер, пич.
Перверзник. - Благодаря. А при теб?
Едни момичета ми взеха розовия моливник.
Шегуваш ли се? Върна ли си го? - Отне време, но се справих.
Ти си откачена. - Благодаря.
Знаеш ли кой е?
Да, колежанин, който замества учителка по майчинство.
Започна вчера. Много от големите са вече влюбени в него,
няма да ти е лесно. На всичко отгоре само решава задачи.
Учи за някакви трудни изпити.
Голямо е чудо. Защо не гледа от спортистите, те не мислят.
Кое е първото, което гледаш у човек?
Очите.
Какви са тези от номер 12?
Майката е клептоман. Изритаха я от мола.
Бащата е сърдечен хирург, нищо специално.
Освен синът, ще повтаря седми клас.
Мислиш ли, че ще дойдат на барбекю? - Спокойно, само ги покани.
Главното събитие за уикенда.
Какво е това? Хубаво е. - Калвадос.
Какво е Калвадос? - Пие се топло, страхотно е.
Помниш ли онази работа в Тексас?
Рамирес, водопроводчик. - Казахте 5 мин., минаха 45.
Нали знаете какво казваме: "По-добре късно, отколкото никога".
Благодаря.
Вижте тези тръби. Поне на сто години са.
И това обяснява цветът на водата?
Не съм го казал. - А какво?
Или са тръбите, или проблемът иде отвън.
Отвън? - Да, водопроводът.
Трябва да идете при кмета.
А какво да правя с тръбите сега? - Сега ли? Нищо.
Ако е до пари, ще измислим нещо.
Не всичко опира до пари.
Но добре, че имате, защото цените на тръбите са...
... почти колкото на ръка и крак, даже на две ръце и два крака.
Според вас, какво трябва да направя?
Обадете се на жена ми, платете 50 процента капаро
и си запишете ново посещение.
Семеен бизнес. Жена ми води сметките, синът ми се учи.
Наследствени водопроводчици, от пет поколения насам.
Поздравления. - Благодаря.
А вие, какво работите?
Сега ще ви покажа.
Ал Капоне винаги е казвал: "Питай учтиво с пистолет,
отколкото само учтиво".
Благодаря за всичко.
За мен бе удоволствие. Може ли да ми направиш еспресо?
Кафе машината ми вчера се повреди.
Ей сега. - Благодаря.
Довиждане, господине. - Довиждане.
Здрасти.
- Имам нужда от частни уроци.
По математика? - А можеш ли по нещо друго?
Не, само по математика. - Чудесно.
И така...
На какво ниво си? - Кое е по важно -
доброто ниво или мотивацията?
Мотивацията. - Само това имам.
Къде е техниката?
У дома. Баща ми не дава да я изнасям.
Накара ме да дойда до тук, само да кажеш...
Не, за да получиш това.
Не мога да разбера как си е счупил крака само от падане по стълби.
Може да са били много стръмни.
Така е, но не съм много убеден.
Има твърде много фрактури, все едно е паднал от шестия етаж.
С чантата с инструменти на рамо, чукът може да го е ударил и...
Обяснява една или две, но дванадесет...
Как да си обясня дванадесет? - Не знам, не съм лекар.
Писател съм.
Познавам го.
Беше приятел на мъжа ми.
Но... сега има брада.
Знаете ли къде мога да го намеря?
Не, той също изчезна.
И нямате представа къде е отишъл?
Кого търсите всъщност, баща ми или този?
В нашата работа проверяваме всичко. Едното често води към другото.
А защо ФБР разследва случая?
Международна програма за сътрудничество.
Може ли да видя значката ви?
Разбира се.
В следващите глави ще се представя като едно от най-гадните копелета -
без да ви спестявам нищо, без да се поставям в добра светлина.
Но ако се вгледате по-добре, ще откриете, че съм добър.
Ще ви го докажа в десет точки.
Започваме. Номер 10: винаги съм един ход пред останалите.
Обеща да ми дадеш парите. Къде са?
Номер 9: никога не търся изкупителна жертва.
Номер 8: ако ми дадеш работа, винаги я свършвам.
Внимание - киселина
Номер 7: не показвам презрение към хора, които се страхуват от мен.
Не мърдайте 10 минути, ясно?
Номер 6: никога не предадох човека, който ми даде първия пистолет.
Работили ли сте за този човек?
Номер 5: никога не съм искал да нараня някого.
Какво има, бе?
Всичко е наред.
Номер 4: живеех извън закона, но само момчетата можеха да ме съдят.
Номер 3: всеки, който ми противоречи, да не очаква нищо добро.
Без повече снимки, ясно?
Благодаря.
Номер 2. - Здрасти, Джовани.
В моя квартал нямаше нито една улична кражба.
Хората работеха и почиваха на спокойствие.
Номер 1: към тези причини да съм добър човек да добавя,
че не обичам да причинявам болка без причина,
задоволявайки садистичния си нагон, като причинявам болка с причина.
Чакай, не съм свършил още.
Мислех, че си ги спряла. - Да, само една. Имах нужда.
Добре ли си? - Не съвсем.
Представих си как се местим, като разберат, че уби водопроводчика.
Не съм го убил! Вкарах го в болница.
Защо го преби така? Той е единствен в разстояние 30 км.
Не прояви уважение и ни накара да чакаме.
Страшно обяснение! - Опита се да ме преметне,
да смени всички тръби без гаранция, че проблемът ще се разреши.
Постави се на мое място. - Определено не бих го пребила.
Кой ще оправя тръбите сега? - А кой ще оправи изгорелия магазин?
Където и да отидем, гърмят магазини!
Онзи каза, че е заради водопровода. Утре ще ида при кмета.
Сега и кмета ли ще очистиш? - Спокойно, няма да тръгна с рогата.
Да, бе, да.
Така ще е.
Какво правиш? - Говоря с теб.
Възбуждаш ме. Ядосана си още по-красива.
Откачалник.
Да ида на психиатър? - Психиатър...
Ти си моя психиатър. - Пази боже!
Още повече се възбуждам, като усетя страстта ти навсякъде.
Не тук. Не знам за какво говориш.
Не тук, Джио! Спри.
Махни се от мен.
Да започнем в коридора и ще свършим в кухнята.
Кой е този Хенри, когото си поканила? - Някой ти е казал за него?
Не, обади се да пита кога почва барбекюто.
Обадил се е? - Да. Кой е той?
Наш учител. Тоест, ще бъде учител, дава ми частни уроци.
Частни уроци? - По математика, мамо.
Добре. Ползвате кондоми, нали?
Мамо! Уроците са в класната стая.
И какво? Желанието идва неусетно.
Никога не чака правилното време и място.
Например баща ти. За пръв път го направихме в църква.
Последното място, където мислех, че ще загубя девствеността си.
При мен ще е различно. Ще избера времето,
мястото и ще бъде с любовта на живота ми.
Не можа ли да вземеш нещо различно от кока-кола?
Това очакват. - Какво, кока-кола?
Не, американска помия. Мазна, гадна, вредна храна.
Жива порнография.
Не говори така пред баща си!
Мамо, на французите им е писнало от здравословно хранене.
Очакват пищност, шум и разточителство.
Искат родео и пържола 45-и номер!
Не съм сигурна. - Имай ми доверие.
Отпред ще има опашка като пред бардак.
Цялото градче ще се изсипе. - Май тъкмо започват.
Да, шефе? - Как е?
Добре. - До час идвам.
Междувременно идете на партито.
Сигурен ли си? - Нали сте съседи?
Така, че не се колебайте, вървете. - Добре.
Какво каза? - Да идем на партито.
Вярвам във вас. Не прецаквайте нещата.
В нормални граници, нищо ексцентрично.
Виждали ли сте баща си? - Първо щял да си довърши главата.
Каква е тази глава? - Не знам.
Но в името на цялото човечество, не искам да разбирам.
Готови? - Да.
Добре дошли! Радвам се, че сте тук.
Каква прелест, благодаря. Аз съм Маги.
Съседи сме. Това е синът ми Уорън.
Донеси ваза, моля. Дъщеря ми Бел. Радвам се.
Добре дошли. Чувствайте се като у дома си.
Любопитен съм да опитам хамбургер, направен от американци.
За щастие, до 10 минути желанието ви ще се изпълни.
Върни внимателно сребърната лъжичка или ще ти счупя ръцете.
Идвам.
Скъпа, иди да кажеш на татко си,
че ако до 5 минути не е запалил скарата,
ще изгоря цялата къща.
Извинете. - Извинете за прекъсването.
Чакат те да запалиш скарата.
Добре ли си? - Да.
Писането е напрегнато.
Все едно по цял ден се гледам в огледалото.
Добре ли си? - Да.
Мисля за теб и брат ти...
Невинаги съм постъпвал правилно...
... относно двама ви.
Поставих ви в трудна ситуация...
И съжалявам за това.
Татко, за какво говориш?
Ти си най-добрият баща на всички времена.
Наистина ли? - Абсолютно!
Тогава да отиваме да се забавляваме!
Добре ли сте, момчета? - Да, Маги.
Правиш най-хубавите спагети. - Благодаря.
Най-добрите домашни спагети. Всички мислят, че са италиански.
Добавям малко крем, да заблудя хората.
Не се прави така. Слагате въглищата твърде рано.
За пръв път правя барбекю.
Ползвай дърва. Вкусът е много по-добър.
Въглищата не са качествени. Трябваше да ги купиш от Мишел.
Или да ползваш дърва. - Отначало, ще стане по-бързо.
Г-н Блейк, не може хем да пишете хубаво, хем да палите скара.
Здрасти, Стан. - Няма ли напитка за него?
Дай ми няколко минути да свърша тук, ще се видим на бара.
Не бързай.
Господа, след 2 минути ще видите перфектния бургер!
Много народ. - Поздравления, голям успех.
Да, но сякаш нещо липсва.
Да, групата умници, които се крият в сянката.
Покажи малко уважение, Стан.
Това е семейството ми. Дори да съм къртица, пак си остават.
Най-добрите години от живота ми. - Уолбърг пита за теб.
Все още се безпокои за мен. Чух, че се кандидатирал за сенатор.
Винаги е мечтал за това, ходи на срещи в Белия дом.
Чудесно.
Какво иска? - Само да знае...
... какво правиш.
Кажи му, че пиша. - Добре.
Това го безпокои.
Кажи му, че няма защо да се притеснява.
Нахвърлях само няколко страници...
Искаш ли да разкажеш цялата история?
Как да я разкажа?
Повечето хора ще помислят, че е пълна измислица.
Искаш да я прочетат? - Засега нямам такива претенции.
Защо се усмихваш?
Внезапно мога да се превърна в най-прочутия писател в Белия дом.
Благодаря, че дойдохте. Домашни понички.
Довиждане.
Не дойде ли? - Не обеща. Готви се за изпит.
Не го познавам, но да предпочетеш математика пред хубаво момиче...
Ще има да ги търси после. - Браво, точно така.
Здрасти, Маги. - Здрасти. Благодаря, че дойде.
Нали се сещаш за Вини Витале, Фред?
Колко съм глупав, той те харесваше.
Както и да е, заковахме Оги Кампана.
Голяма кланица беше, като го залавяхме.
Тъжна работа. Оги ни предаде целия клан, хванахме ги до един.
И то благодарение на теб. - Как така?
Ти пръв даде пример, като предаде фамилията си.
Всеки си мисли, че се препичаш някъде на слънце.
Ти си най-добрата ни реклама.
Благодаря за купона и... доскоро.
Пак заповядай.
Мамка му!
Осъзнаваш ли колко много неща казва татко с израза "Мамка му"?
Бащите са илитерати? - Не, той е добър старец.
Казва го, за да бъде разбран, а не да звучи добре.
Когато казва "Мамка му", значи "Гледай какво си докарах",
или "Чудесни спагети", или "Този ще си плати".
За какво виси по цели нощи да пише,
когато може да изрази всичките си емоции с една дума?
Вече ви казах, според пробите водата е годна.
Но от крановете ми тече кафява.
Може би тръбите ви са стари.
А пречиствателната станция? - Нова е, може да се уверите.
Знам, че кабинетът на кмета е идеалната изкупителна жертва,
но този път не можем да сторим нищо!
Понякога да не правиш нищо носи същото чувство за вина.
Вижте, г-н Блейк, нямам нищо против чужденците...
Но вие тъкмо пристигате. Нека всеки сам си решава проблемите.
Имате известни трудности, но в крайна сметка ще се справите.
Беше ми приятно, г-н Блейк.
На мен също, г-н кмете.
Чудесно, много напредваш. - Защото имам добър учител.
Да, но скоро няма да имаш нужда от него.
Кога са ти изпитите? - Следващата седмица.
И ако ги вземеш, какво?
Ами, мисля да ида в Париж да си търся работа.
Това ще ти е малко по-трудно. Задача за турбини.
Водата идва кафява, но не зависи от нас.
Ние сме девета дупка. Защо някой да се интересува?
Идете да говорите с някой шеф. - С удоволствие.
Само ми дайте подсказка и няма да ви досаждам повече.
Изкуственият тор прави водата кафява.
Изкуствени торове.
Наоколо няма 50 фабрики за изкуствен тор.
Само една е!
Извинете за безпокойството.
Знам, Боже. Семейството ми си играе с търпението ти.
Но дълбоко в себе си, те не са лоши хора.
Просто имат нужда да ги напътстваш.
И аз се уповавам на теб,
защото не мога да се справя сама.
Амин.
Изкарахте ми акъла, отче!
Няма от какво да се страхувате, това е църква.
Прав сте. Съжалявам.
Не за пръв път ви виждам посред бял ден...
... да се молите сама. Но ви няма на литургията...
Идвам, когато мога.
Очаквам човек от паството, който явно няма да дойде.
Искате ли да се изповядате вместо него?
Аз?
Признавам, че от години не съм се изповядвала.
Поне заради това трябва да поискате прошка.
Смятам, че сте задължен да спазвате известна конфиденциалност.
Това, което кажа да не излиза от тук.
Длъжни сме да спазваме нещо по-свято от конфиденциалността.
Тайната на изповедалнята. Не се страхувайте.
Насам.
Уорън, домашното ти? - Домашното?
Обеща за последното издание на училищния вестник.
Кратка история на английски с игра на думи.
Да, вярно. - Трябва да е готова довечера.
Не казвай, че не е така. - Разбира се, че е готова.
Би ли ми я предал? - Да. 5 мин. да я напиша.
5 минути, и нито секунда повече. - Напълно достатъчни.
Каламбури... на английски!
Добре ли си прекарваш?
Какво даваха в операта? - Няма да ти хареса.
Операта "Борис Годунов".
Написана от руснак. - Защо да не ми хареса?
Щом е добра за теб, значи е добра за мен.
Щом е добра за теб,
значи е добра за мен.
Ако не го хареса, значи няма вкус.
Училищният вестник!
Скъпи! Синът ни е публикувал поезия.
Наистина ли? Ще го прочета в самолета.
Гари! Можеш ли да работиш поне 5 мин. на ден? Заради мен.
А кога да почивам? - Вдигай си задника и на работа!
Винченцо, май се влюбих.
Коя е щастливката? - Мис Април.
Да видиш през лятото какви са!
Не се намесвай.
Здрасти, Моралес. - Имам пратка за теб, бос.
Как ти е коляното? - По-добре, благодаря.
Явно е от племенника.
Кафето ми. Чакай да опиташ, Моралес.
С удоволствие, но имаме проблем в блок В.
Ще ти запазя. - Благодаря.
Специална доставка от дома? - Не, един от Милано ми го показа.
Не е плътно като ирландско кафе,
но не ти втръсва. Наздраве!
Как е? - Добре.
Френски е, нали? - Дай да погледна.
Учил съм четири езика, напоследък ходя и на китайски.
От десетилетия ги коля в Китайския квартал,
думичка не мога да им разбера. Поне това им дължа.
Да, френски е.
"Щом е добро за теб, значи е добро за мен".
Извикай Моралес.
Уорън Блейк
Последвайте ме. Г-н Шонбах ще ви приеме.
Г-н Блейк.
Не искам да съм груб, но нямам време. Гоня полет.
Така ли? Мотор ли карате? - Да.
Какво обичате? Дано не е за това, че водата е кафява.
Точно за това. - Нека спрем с това архаично мислене,
че има химическо замърсяване... - Искам да го повярвам.
Не искам, когато пусна чешмата вкъщи от нея да тече кафява вода,
искам да тече кристалночиста... - Тогава си купувайте минерална.
Едно нещо не ми харесва - да бъда прекъсван.
Ще те попитам още веднъж, съветвам те да внимаваш.
Когато отворя крана на чешмата и потече кафява вода,
не искам да е такава, искам да е кристалночиста.
Какво би направил за мен? - Турбината...
Турбината? - Да, помпата... Спри я.
Къде са тези турбини? - До резервоар...
... номер 5. - Добре.
Недей! Имам деца!
Само да си отвориш устата, повече няма да имаш деца!
Какво правиш? - Убивам време, чакайки те.
Къде беше?
Да разходя кучето.
Четеш ръкописа, а? - Нали трябва да те наглеждам.
Какво да очаквам, да прескочиш оградата?
Аз не, но Де Чико може всеки момент.
Изненадваш ме, Фред.
Не е толкова лошо, колкото изглежда.
Има много за шлайфане, но си вкарал собствен стил.
Особено в историята за мирните преговори
с фамилията Естебан относно териториални претенции.
Правиш "отстъпки", на това му се вика евфемизъм.
На практика целуна задниците на смрадливите колумбийци.
Нали се разбрахме да не се обиждаме.
Ако питаш този негодник, не трябва да се чувстваш обиден.
От друга страна, описал си ме направо ужасно.
"Питбулът от ФБР от 6 години ми съсипва живота.
Очите му... са по-студени от на вмирисана риба.
Може дори майка си да осъди за укриване на данъци".
Доста неловко... Успокой се, Фреди. Изплъзна се на наблюдението.
Достатъчно, за да прекратя програмата за защита на свидетели.
И няма сила във Вашингтон, която да ти помогне.
Направи го още веднъж и ще ти сложа електронна гривна.
Не мислиш ли, че малко преиграваш? Защо си толкова намусен?
Няколко страници, написани в гаража в средата на нищото.
Ако се публикуват, си мъртъв.
Всички ще умрем, Стан.
Ще ти кажа нещо откровено.
Да умреш за тези думи...
... е много по-благородно от смъртта, която ми е писана.
Като свършиш, ми дай да прочета останалото.
Творбата ти е много интересна.
Нямам търпение да видя какъв ще е финалът.
Бел... Съжалявам. Днес е специален ден за мен.
Да, изпитът ти е утре.
Да, влакът ми потегля в 19:15 ч.
Довечера няма да има урок. - Не съм дошла за това.
Аз... събрах някои упражнения,
като за домашно. За уравненията.
И аз имам една задача за теб.
Кое е по-хубаво от самия живот,
изгаря те отвътре,
кара те по цял ден да се смееш и да плачеш,
и те кара да го правиш,
по всяко време,
където и да си?
Бел...
И отговорът е...
Мамка му! Съжалявам, скъпа,
но само с тази дума мога да опиша великолепните спагети.
Това просто беше невероятен комплимент.
Страшни комплименти, няма що. - По-хубави са от Ню Йорк, скъпа.
Паметта ти изневерява. Доматите са испански, нямат вкус.
Май ще ти гостува Алцхаймер. - Но това е просто прекрасно.
Не, носталгията компенсира липсата на вкус
и стимулира мозъка да създава подобни усещания.
Какво ви става, бе? Опитвам да похваля майка ви,
а вие бръщолевите глупости. Какво му става на това семейство?
Сега какво? Хукна и си заряза яденето по средата?
Мисля, че е влюбена. - В зависим от математика.
Влюбена? Очевидно научавам последен.
Мисля, че още са на първоначален етап.
Научавам последен добре, но да звъни по всяко време?
Няма проблем, Джио. - Не, има. Почти 21 ч. е.
Не е най-удобното време някой да ни звъни!
Татко, за тебе е.
Добър вечер. Казвам се Лемерсие.
Срещнахме се на барбекюто у вас. Учител по английски съм.
Да, сещам се.
Какво обичате?
От 5 години ръководя филмовото дружество.
Безплатно, разбира се. - Ясно. Не знаех.
Веднъж в седмицата гледаме филм и след това го обсъждаме.
Мисля, че пристигането на американски писател в Шалонг
е чудесна възможност да обсъдим американски класики.
Мислех за един филм, който ще ви пасне идеално.
Как се казва? - "Бог знае как да обича",
на режисьора Висенте Минели. - Звучи ми познато.
Със Синатра и Дийн Мартин? - И двамата.
За какво се разказва? - Писател ветеран,
който се завръща у дома с недовършен роман.
Кой играе писателя, Синатра? - Да.
Нека си помисля и ще ви се обадя. - Много мило.
Лека вечер, г-н Блейк. - Благодаря.
Фред... - Кой е, Плуто или Гуфи?
Де Чико. Как така ще си помислиш? - Пусни записа на Стан.
Да не си откачил?
Нали каза да се интегрирам, това и правя.
Нека не го разочаровам и да стана непопулярен.
Че кой е искал да си популярен? Интегриран, дискретен, умерен...
Какво ще правиш на дебат на американска класика?
Във филма става дума за писател.
Не си писател. - Дори ти забеляза, че имам стил.
Значи, че си копеле, което си спасява задника.
Спасявам го, защото не искам да живея вечно като зомби.
Издължил съм се за това право, Стан.
Правото на нормален живот, физически, умствено, интелектуално.
Ще ида да гледам филма и смятам, че мога да кажа нещо интересно.
И ти ще дойдеш с мен, ясно?
А после обещавам да те опиша с добро в мемоарите си.
Ти си луд. - Знам.
Ще се видим на дебата. - Добре.
Не очаквай да дойда на дебатите ти.
Благодаря за подкрепата.
Здравейте, дон Лукезе. Как сте?
Намерихме следа към Джовани Манцони.
Сигурен ли сте? Издирваме го из цяла южна Франция.
Копелето се крие в Нормандия. Накарайте го да си плати.
И цялото му семейство.
Къде по-точно се намира?
Уорън Блейк.
По-живо, хайде!
Натам.
Уорън Блейк, за успеха ти няма какво да се коментира.
Клони към много добър. Няма проблем.
И така, да поговорим за поведението ти...
Има цели 22 оплаквания против теб.
Оплаквания? От какво? - Можеш да избираш.
Нападение, корупция, сплашване,
разправа с ученици, учители и възрастни.
Откъде искаш да започнеш?
Искам среща с адвоката си.
Очите ми смъдят от взиране.
Какво прави той? - Нищо. Седи си на бюрото.
Аз съм, Бел. - Знам, скъпи.
Гаджето й. - Как си?
Изпитът мина както очаквах. Смятам, че няма да има проблеми.
Гордея се с теб. Ще си дойдеш ли с вечерния влак?
Не, ще остана няколко дни в Париж.
Баща ми е тук, ще търся апартамент.
Да не е много малък, всеки да си има баня.
Не мога да си позволя по-голям от кутия за обувки.
И това е добре, само да има легло.
Бел, ти си чудесен човек.
Невероятен. Беше незабравимо изживяване.
Изживяване? - Да, имам предвид...
... страхотен момент.
Дадох ти душата и сърцето си...
С теб ми се случва за пръв път...
А ти го наричаш просто "страхотен момент".
Наистина е повече от това, но...
Много повече. Избрах теб, Хенри!
Не съм готов за това. Семейството ми няма пари и...
Негодник! - Не са свършили.
Затваряй слушалката, хайде. - Няма да оставя нещата така за...,
За? - Бел, помъчи се да разбереш,
нека минат няколко седмици, и ще се виждаме от време на време...
Като си ходим на гости? - Бел...
Любовта... Само тя можеше да ме спаси от лудия ми живот.
Беше единствената ми надежда.
И ти я унищожи.
17-годишна... - Лично бих го фраснал в лицето.
Няма как да го направиш. - Невероятно.
Една грешна дума и те заключвам в къщата за една година.
Би ли се успокоил, Стан?
Няма да трепем никого, отиваме да гледаме филм.
Да се разходим дотам? - Не, отиваме с колата ми.
Гледал ли си този филм? - Не съм и чувал за него.
Тук съм, отче!
Не може да останеш тук. - Какво има?
Цяла седмица се терзая относно изповедта ти.
Как може да живееш такъв живот? - Нали заради това се изповядах?
Семейството ти е въплъщение на злото.
А животът ти е като спогодба с дявола.
В името Божие, махни се от това свято място!
Приятно гледане. - Благодаря.
Доста хора, а? - Аха.
Ако твоя снимка лъсне във вестника, трябва да изкупим тиража.
Цяла вечер ли ще мрънкаш? Успокой се и се наслаждавай.
За пръв път излизаме заедно през дългото ни приятелство.
Приятелство? - Да.
Трябва да си най-мразеният човек от мен на света,
но нали се знаем от 9-10 години насам.
Свободата ми се базира на уважението към теб.
Как да сме приятели, като ме мразиш? - Няма проблем.
Виж най-добрите ми приятели. Избих ги до крак.
Шегувам се.
Приятели, извинявам се за забавянето. Имаме технически проблем.
За съжаление, както се е случвало и преди,
"Синематик де Норманди" са ни изпратили друг филм!
Проблемът е решен. Да идем да почерпя по едно.
Но при това неочаквано объркване сме получили друг американски филм,
също произведен в САЩ. Сигурен съм, че г-н Блейк, като нюйоркчанин,
би ни разказал за автентичността на декорите.
Ако, разбира се, ни окаже честта да остане.
Ще направя всичко по силите си. - Благодаря.
Благодаря ви, г-н Блейк.
Нека видим този филм, който е истински шедьовър.
Един от най-добрите на режисьора Мартин Скорсезе.
Госпожи и господа, "Добри момчета".
Това беше. Да вървим. - Стига, Стан. Не бъди глупав.
Така ще привлечем по-голямо внимание.
Няма да стоя два часа и да гледам семейните ви изпълнения.
Това е само филм. Като ченге ще ти е интересно.
Обзалагам се, че имаш любим порнофилм. Кажи ми.
Гарантирам, че много ще ви хареса.
Откакто се помня, винаги съм искал да стана гангстер.
Божичко! Изкара ми акъла!
Да не отиваш някъде? - Да, имам проблеми в училище.
Не искам да ви обвинят за това. Заминавам за Париж.
Вече съм на 14, трябва да почвам работа.
Татко е започнал на 13. - Нямаш никакви документи.
Да не ме смяташ за аматьор?
Не преставаш да ме изумяваш.
Огърлицата на мама.
Къде отиваш?
При човека, когото обичам.
Хубаво. - Пази се, чу ли?
Обичам те. - И аз.
Прекрасен филм, приятели! Благодаря ви.
Сега да направим малък дебат,
нямаме готовност, разбира се, но...
Г-н Блейк?
Внимавай, Фред.
Имам един въпрос към вас, г-н Блейк.
След като сте живял в Ню Йорк, усеща ли се присъствието на мафията,
както е описано във филма? - Присъствието на мафията?
Извинете, подобни сблъсъци между гангстери по улиците?
По улиците...
В общия план, имаше един човек вляво...
С жълта риза, седеше на стол, виждаше с е в гръб.
Той беше истински гангстер.
Хладнокръвен убиец.
На ъгъла на улиците "Хестър" и "Мълбери".
Всяка сутрин си пиеше там кафето.
Като бил хлапе, баща му го пребил и го изгонил от дома.
Хлапето натрупало много агресия,
така се проявил инстинктът му на убиец.
След толкова много бой просто не му пукало.
На 12 години хлапето имало, както се казва, свада,
спречкване с хлапе от друг квартал,
и едното води до другото, та го пребил до смърт.
Нацапал си ръцете.
Така се казва, когато някой убие за пръв път.
Защо не вдигат? Нали децата са вкъщи?
Лампите светят.
Маги се прибира.
Някой да вдигне, моля.
Ало?
Проверете какво става в градчето.
Разбрано.
Стана късно. Не съм у нас. Отпред на улицата.
Стига бе... Сериозно?
Здрасти, Бел. Чакай малко.
Страшна рокля. - Може ли телефона?
Не си го давам.
Поемаш пожарната, ще се видим пред кметството.
Ние поемаме ченгетата.
Губи търпение и започва да стреля по него...
Извън контрол е. Идете при Маги и децата, действаме по план Б.
Какво става? - Изчезваме!
Ало? - Бел е.
Не мога да говоря сега. Вечерям с баща ми.
Няма да те задържам. Само да ти кажа, че те обичам.
И да чуя гласа ти, преди да замина.
Заминаваш от Шалонг? - Да.
Къде отиваш? - Да бъда с теб.
Вече говорихме за това.
Най-добре да не се виждаме известно време.
Сестра ми се върна, вече нямаме какво да ядем.
Какво обичате? - Не говоря френски.
Да видим сега.
Открих го.
Ще ти звънна след седмица, като се върна от Париж.
Пак ще се чуем.
Имам питане - колко човека има в момента?
Никой.
Само аз. - Добри новини.
Здравейте, момчета.
Да сте виждали децата? Няма ги. - Трябва да са си вкъщи.
Можеш ли да ги разбереш. - Някаква представа къде са?
Щеше да е лесно да разберем, ако имаха мобилни.
Стан активира аварийния план. Тръгваме тази вечер.
Дебатът се е развил лошо? - Истинско нещастие.
Пол и Албърт на кръстовището.
Бърни и Томи на улицата, следят за федерални.
Пълен контрол. Мецо, минаваш отзад, ако някой побегне.
Били и аз поемаме останалото. Всички щастливи ли са?
Да.
На колко часа да си настроим часовниците?
Кой е по френско време? - 15 секунди до полунощ.
Добре.
Мамка му! - Какво беше това?
От полицията не отговарят. - Какво става?
Не знам, но ако разбера, че имаш нещо общо, дори индиректно,
те пращам по дяволите. - Спокойно, цяла вечер сме заедно.
Там е проблемът. Имаш твърде добро алиби.
Забранявам да напускаш къщата, ясно? - Да.
Съпругът ми си идва.
Отивам да потърся децата.
Чакай.
Да? - Отивам в полицейския участък.
Цялото семейство да не напуска къщата.
Не мърдай оттук!
Има ли някого вкъщи?
Проверете квартала, след 10 минути тук.
Бърни, намери агентите на ФБР. - Разбрано.
Момчета. Искам да си приготвя дрехи, в случай, че идем на Северния полюс.
И трябва да намеря децата.
Няма да се бавя, обещавам. 5 минути.
- Благодаря.
Тук са, открили са ни! - Кой?
Не знам как, но...
Навсякъде по улицата са!
Тук са.
На къщата няма номер. - Значи е тя. Да вървим.
Операция "Почистване". Изкарайте семейството оттам.
Маги е с нас, децата ги няма, само Фред е в къщата.
Виждаш ли, Малавита?
Какво има?
Щастлив ли си? - Много.
Какво искаш?
Божичко, ще вдигнат къщата във въздуха!
Моля те, вдигни телефона!
Вдигни телефона!
Какво става?
Чуй ме.
Измъкваме се отзад. Ти чакаш няколко секунди.
Излизаш по мой сигнал. - Къде са ми децата?
Не знам. Но при мой сигнал излизаш, ясно?
Да вървим.
Хайде.
Мамка му.
Кой беше това? - Бърни.
Здрасти, Маги. - Здрасти, Бърни.
Радвам се да те видя отново. - Чувствата не са взаимни, Бърни.
Бих искал смъртта ти да е бърза.
Знаеш какво следва след стореното от мъжа ти.
Трябва да "почистя". - Знам.
Да му се не види.
Ако не се съпротивляваш, няма да те боли много.
За бога! Момчета. Намерих куче, ранено е.
Какво да правя с него? - Нали чу, без свидетели.
То няма да каже никому.
Застреляй го, Ал. - Просто едно куче.
Убий го или аз ще гръмна теб! - Успокой се и свали оръжието, Томи!
Убий шибания пес.
Спокойно, приятел.
Много си пораснала, Бел.
Майната ти! - Благодаря.
Мамка му!
Тази сутрин струвах 20 млн. долара.
Вече струвам двойно, колко пъти излъгах смъртта, дори вече не знам.
Все едно си насред буря и се пазиш от светкавиците.
Но по всичко личи, че имах прекрасен ден -
семейството ми е по-задружно от всякога,
водата в градчето вече не е кафява,
и за 2 часа бях знаменитост в местното филмово дружество,
всъщност само едно нещо ме безпокои -
дали трябва да пиша отново скапаната книга,
ако трябва пак да си сменяме имената.Гадост.
Превод и субтитри Христо Лишев
Редакция Никола Тимофеев
http://subs.sab.bz Translator's Heaven®
Режисьор ЛЮК БЕСОН