Изминаха 30 години откакто майка ми беше убита от трифид.
Тя се опитваше да ги разбере. Аз правя същото.
Здравейте, аз съм Джо Плейтън, директно от сърцето на Лондон.
Защо трифидите атакуват първо очите?
Д-р Котч, аз съм, Бил Мейсън. Какво се случи?
Това е извънредно излъчване на BBC.
Повечето хора по света бяха поразени от слепота.
Нямаме правителство.
Те имат пълното право на живот! - Стреляйте над главите им.
Аз съм Торенс. Чух, че има опасност от трифиди.
Трифидите са месоядни растения. Ние сме техния запас от храна.
Трябва да отида в Шърнинг и да разбера как да се справим с тях.
Трябва да отидеш в Шърнинг. Дори без мен.
Мейсън, арестуван си!
Водят ни към Хийт. Торенс ръководи парада сега.
Гледката е ужасна.
Мъртъв е, Джо.
ДЕНЯТ НА ТРИФИДИТЕ Епизод 2
Дъгрей Скот
Къде си мислите, че отивате?
Джоли Ричардсън
Стойте на място!
Еди Изард
Не мърдайте!
За последен път ви предупреждавам!
Браян Кокс
Ванеса Редгрейв
Джейсън Пристли
Какво държиш в ръцете си, Мейсън? Покажи ми ръцете си! Покажи ги!
Мейсън, ти...
Да се махаме!
Трифидите идват...
Бил...
Бил, събуди се.
Двигателят се прецака.
Времето се влошава. Ще трябва да продължим пеша.
Трябва да намерим подслон.
Поне снегът ще ги забави.
Трифидите са модифицирани да могат да оцелеят при всякакво време.
Тук е радио Британия. Пряко предаване от Лондон.
Обръщам се към всички граждани - мъже, жени и деца.
Ако можете да виждате, помогнете на слепите.
Елате в Лондон. Тук ще намерите подслон и храна.
Събирателни пунктове са създадени в близост до M25.
Елате тук и ще бъдете в безопасност.
Аз съм Джо Плейтън. Вие не сте сами.
Имаме нужда от помощ.
О, не.
Затворете вратите.
Къде е той? Отведете ме при него.
Ето го, беше прострелян в рамото.
Благодаря ви, отче Томас.
Ще почистя раната и ще я затворя. Имаш нужда от сериозна почивка.
Имаш голям късмет, че приятелят ти те доведе тук.
Аз съм късметлия, че ви намерих. - Не вярвам в късмета.
Майко игуменко. - Писано ви е да дойдете тук.
Да бъдете излекувани. Тяло и душа.
Надявам се, че ще останете.
Тук всички сме равни.
Когато се възстановиш, ще виждаш всичко много по-ясно.
Лондон ще изглежда съвсем различно.
Кой управлява Лондон? Нямаме никакви новини.
Вече няма Лондон, отче Томас. Само ние сме.
Ако исках да отида до Шърнинг, трябва да спра и да събера сили.
Но знаех, че трифидите нямаше да си почиват.
Щяха да продължат да ловуват. Да тръгнат към населени места.
Щяха да тръгнат към Лондон. Към Джо.
Печелим ли? Ефект от съобщенията? - Да, абсолютно.
Повече хора с всеки изминал ден. Нека ти обясня.
Сините части са под наш контрол. Червените са под наша защита.
А зелените са трифидите. - Има толкова много зелено.
Въпреки това тук е най-безопасното място в страната.
Важното е, че ние оцеляхме. Ти си тук. Аз съм тук.
Искам ми се и Бил да беше тук. Щеше да ни помогне.
Да, но той е мъртъв, нали?
Казваш, че майор Кокър е зает с управлението на страната?
Какви са плановете му? Все пак съобщенията бяха негова идея.
Майор Кокър се опитва да огрее навсякъде.
Хора като теб и мен поддържат нещата в ред.
Справи се отлично.
Успя да ги доведеш тук. Казват "Чух Джо по радиото"
"Чух гласа й и затова дойдох"
Вечеряй с мен. - Да вечерям?
Да, само ние двамата.
Все едно всичко е наред?
Това е начинът да оцелеем.
Да се правим, че всичко е наред.
Да не се предаваме. Да имаме силна воля.
Затова хората ме следват. - Следват теб?
Това, че светът се е побъркал, не пречи да се позабавляваме.
Знаеш ли какво? Много мило от твоя страна.
Може би следващия път.
Става ли? - Добре.
Откога стоят там? - Още преди ние да дойдем.
Не разбирам. Защо не ловуват?
Храната сигурно не им стига, а тук има толкова много.
Да, вече попитах и тя ми каза... - Тя?
Дюран. Тя е игуменката майка. Тя ръководи това място.
Искам да се видя с нея.
Върви с мир в сърцето, отче Томас.
Винаги е тъжно, когато добри хора трябва да ни напуснат.
Но той иска да разпростре мисията ни.
Отец Томас ще намери още оцелели,
ще основе ново общество и ще постигне това, което имаме тук.
Значи е много смел мъж.
Изглеждате по-добре, д-р Мейсън. - Така се и чувствам, благодаря.
Майор Кокър ми каза, че сте експерт по трифиди.
Да. Трифидите, които са отвън. Защо са толкова пасивни.
Първоначално ни създадоха доста проблеми.
Загубих много приятели, но след това Господ се намеси.
Така ли? Как точно се намеси?
Отговори на молитвите ни.
Когато осъзнаха, че нашата общност има мирен характер,
трифидите се върнаха в гората и спряха да убиват.
Цял живот съм бил сред трифиди.
Никога досега не са се държали така.
Ние се стремим да живеем в хармония с природата.
Не искаме да я нараним.
Явно те са съгласни с това.
Бях в мазето. Знаете, че има генератор там, нали?
Мога да го поправя. Да ви осигуря осветление и отопление.
Не мисля.
Това ще направи нещата по-лесни.
Елате и вижте.
Вижте тази кула.
Построена е много преди да има електричество.
Не е било лесно, но е станало.
Не искам нещата да са лесни.
Искам да са правилни.
Какво правиш? - Ще отида до баща ми.
Трябва ми помощ за трифидите.
Но те са мирни тук. Чу я какво каза.
Може да е малко ексцентрична, но е намерила начин за съжителство...
Като се държи миролюбиво? Знаем способностите на трифидите.
Кокър, навън има около 50 кошера.
Нужно е времето да се стопли и трифидите ще се опрашат.
Тогава ще се размножат и ще имаме хиляди нови убийци.
Дюран и другите по света няма да имат никакъв шанс.
Ако не намерим начин да ги унищожим, човешката раса ще бъде заличена.
Отбелязала съм безопасния път през гората.
И ако Господ е милостив,
ще стигнеш безопасно до тук, където ще намериш кола.
Благодаря ви.
Строят стена с цел да държат трифидите надалеч.
Идея на Торенс.
Но всички те се бият за майор Кокър, нали?
Торенс дава заповедите. - Явно много му се е струпало.
Защо Озман не му помага? Не съм го мяркала скоро.
Явно си е получил заслуженото. Намерихме останките му при Хийт.
И нищо от другите двама.
Нищо? - Кокър е добре.
Не познавах другия. - Значи е нямало следи от тях?
Само това, което Торенс държи в червената кутия.
Някакъв счупен MP3 плейър.
Трой, Бил Мейсън жив ли е?
Жив ли е? - Не знам,
но Торенс мисли, че може и да е жив.
Време е за съобщенията, госпожице. - Добре, благодаря.
Да тръгваме.
Присъединете се към благодарностите и молбите за Пеги,
която беше избрана.
Също като отец Томас и другите
да отиде и да построи ново общество.
Д-р Мейсън, заповядайте. Седнете.
Знам всичко за новите ви общества.
Намерих тялото на отец Томас в гората.
Завързано.
Пожертвано.
Д-р Мейсън, знаете ли нещо за пчеларството?
Кошерът е символ
на перфектно хармонично общество.
Всяка пчела има своето място и задача.
Когато задачата е изпълнена, пчелата бива бързо заменяна.
Кошерът действа като едно цяло. Винаги за доброто на всички.
А не за доброто на кралицата? - Отец Томас беше стар.
Нямаше какво повече да ни даде.
Не можем да подслоним всички, които почукат на вратата ни.
Трябва да имаме приоритети. Трябва да имаме свободно място.
Като пращате излишните на трифидите?
Те също са творения на Господ.
Направих това, което Господ искаше.
Това, което ми каза да направя.
Навън цари хаос.
Тук всичко е нормално и безопасно.
Докато правите това, което тя ви каже.
Докато изоставяте слабите и безпомощните!
Повярвайте ми, всеки един от вас ще умре преди нея.
Аз контролирам трифидите. Без мен сте загубени.
Никой няма право да избира кой да живее и кой да умре.
Спрете ги. - Пуснете го.
Тези хора ви имаха доверие, а вие ги предадохте.
Ако не ме зачитате, ще бъдете прокълнати!
Здравейте отново. Където и да сте, надявам се, че ме чувате.
Може да останете. Да работите наравно с нас.
Смятате, че ще ви е лесно без мен.
Не мисля, че искат да им е лесно.
Искат да е правилно.
Трифидите ме познават. Това общество няма да оцелее.
Днес си мислех за пропуснатите възможности.
Знаели ли сте кое е правилното нещо и въпреки това да сте се поколебали?
Да е станало прекалено късно и да чакате дълго за нов шанс?
Но само с желание няма да се случи.
Да ти прави компания и да знаеш, че Джо е добре и в безопасност.
Понякога трябва да действате.
Трябва да направите така, че да получите този шанс отново.
Аз съм Джо Плейтън от радио Британия.
Госпожице?
Пази се.
Ще се видим скоро, нали? - Да.
Благодаря ти.
Чух последното ти съобщение.
На кого говореше?
На баща ми. - Но той е мъртъв, нали?
За мен не е.
За един момент си помислих, че говориш на мен.
Мислех си за баща ми и възможностите да бъда с него, които пропуснах.
И че не искам да допусна същата грешка с теб.
Какво се опитваш да ми кажеш, Джо?
Промених си решението.
Искам да вечерям с теб.
Казваш това, защото си уплашена.
Да, уплашена съм,
но знам, че ти ще ме защитиш.
По-добре от всеки.
По-добре от майор Кокър.
Би трябвало да управлява страната, но според мен ти го правиш по-добре.
И го правя откакто е мъртъв.
Атаката на трифидите. - Защо не ми каза.
Не исках да ти съобщавам повече лоши новини.
Виждаш ли, пазя те от доста дълго време.
Значи ти си начело сега?
Това е един нов свят, Джо.
Можем да бъдем това, което искаме. Да правим това, което искаме.
Погледни ни. Виж къде сме.
Значи вечеря? Кога?
Довечера, след съобщението.
Съсредоточих всичките си сили за тази последна задача.
Опрашването на трифидите беше неизбежно.
След като се размножат, надеждата за оцеляване ще е загубена.
Времето беше най-големият ми враг.
Обръщам се към всички граждани - зрящи и незрящи, възрастни и деца.
Това е гласът на радио Британия.
Елате в Лондон и се установете тук.
Тук ще намерите подслон и храна. Тук всичко е под контрол.
Тук има правителство, закон и ред.
Да, може да е постигнат с оръжие, но няма да имате проблеми.
Докато сте готови да се борите. Докато сте готови да умрете.
Защото това ще трябва да направите - да се борите и да умрете,
докато "правителството" живее в лукс и се прави, че не губи войната.
Затова не идвайте в Лондон. Трифидите също са тук.
Ако сте оцелели до сега, не идвайте в центъра.
Не ме слушайте. Гласът на Британия е лъжа.
Аз съм Джо Плейтън, но не съм гласът на Британия.
Гласът на Британия сте вие, където и които и да сте.
Какво става? - Казах й, но тя не спира...
Ако сте оцелели до сега, не идвайте в центъра.
Казах ти да я наглеждаш.
Видях я в началото. Беше тук.
Но сега я няма.
Намерете я!
Трой! Движение!
Портата!
Хайде, по-бързо!
Проверете зад седалките!
Ти ела горе с мен!
Някаква следа от нея? - Само трифиди.
Няма начин да отида там.
Виждате ли нещо?
Няма никакъв шанс там.
Да се връщаме. Да проверим и останалите.
Хайде, момчета!
Късмет.
Запали. Моля те, запали.
Моля те.
Не стреляй!
Какво искаш?
Не се приближавай.
Няма да ви нараня. - Но те ще го направят.
Кои? - Трифидите. Ще разберат, че си тук.
Да, познавам трифидите. Бях ужилен.
Всеки, който е ужилен, умира.
Не всеки.
Стига, Сюзън. Той е наред.
Аз съм Бил Мейсън. А вие кои сте?
Името ми е Имоджен. А това е сестра ми, Сюзън.
Къде са родителите ви? - Не искаме да говорим за това.
Отивам в една къща. Мисля, че там ще е безопасно.
Но ми трябва кола.
Знаете ли откъде мога да намеря?
Ако ти помогнем, и ти ще ни помогнеш. - Добре.
Добре.
Благодаря.
Не виждам името. Шърнинг?
Мисля, че е много уединено място.
Вероятно дори не е отбелязано. - Вероятно?
Досега не съм бил там.
Кой живее там?
Баща ми.
Стой в колата.
Стой в колата!
Свали я.
Денис.
Здравей, синко.
Ето го - Шърнинг.
Значи си тук заради трифидите.
Да.
Без съмнение искаш изследванията ми, за да опиташ да ги спреш.
Дръпнете се от там!
Бъдете много внимателни.
Наистина ли ти е баща? - Да.
Доста е страшен.
Това го чух.
Нищо лично, Джо, но трябва да ставаш.
Две деца, Бил? Голям палавник си бил.
Извинявай, това са Сюзън и Имоджен.
Срещнах ги, идвайки насам. Съгласиха се да ми правят компания.
И да се грижим за него.
Благодаря ви, че го доведохте.
Бях...
Мислех, че си...
Елате с мен, момичета.
Толкова се радвам да те видя.
Мисля, че тези са твои.
Записите ми.
Откъде ги взе? - От Торенс.
Как са оцелели тези момичета?
Може би трифидите са решили, че има по-лесна плячка от тях.
Не знам.
Обещах им да се грижа за тях.
Само за тях ли?
Какво искаш?
Новините не са добри. Това са последните доклади от бойното поле.
Махай се.
И? - Значи с това се занимаваш.
Цял живот съм изучавал трифиди. Трудно е да се откажеш от това.
Но си има и добрите страни.
Ето как ще спрем трифидите.
Ще създадем изцяло нов трифид?
Генериращ прашец, който стерилизира, а не опложда.
Извличаме прашеца от мъжки екземпляр, модифицираме го и оплождаме женска.
Тя произвежда стерилизирани спори. Просто и елегантно.
Със същия генетичен материал, който ни докара тази бъркотия?
Всичко, което правим има непредвидими последствия, Бил.
Все някога някой ще трябва да ги спре и да поиска сметка за случилото се.
Напомняш ми на майка ти.
Тя беше нещо изключително.
Брилянтен учен, който се интересува само от самата наука.
Аз?
Аз бях повече практично насочен.
Имам същата снимка откакто се помня.
Когато беше снимана,
бъдещето пред нас тримата изглеждаше много светло.
Дори светът беше в краката ни. - Да.
А погледни сега.
Природата най-накрая си отмъщава. - Никой не е искал това.
Сега, когато знаеш последствията и цената, която и двамата платихме,
смяташ ли, че си е струвало?
Разбирам, защо си толкова ядосан. - Ядосан?
Бях още пикльо, когато майка ми умря, а баща ми дори не ме забелязваше.
Прекалено зает да спасява света.
Знаеш ли, прави си. Никога не намерих време за теб.
Не знаех как.
Беше толкова малък. Опитах, но...
Без майка ти...
Трифидите ще започнат да се размножават всеки момент.
Докъде си с твоя план?
Имам всичко необходимо.
С изключение на мъжки.
Опитвах се да хвана, но досега нямах късмет.
Аз ще ти донеса мъжки.
Чудесна стрелба.
Презареди. Трябва да се упражнявам. - Няма нужда да носиш маска.
Напротив. Ти също трябва. - Но мама и татко не носят.
Те не са мама и татко.
Те са Джо и Бил. - За мен са мама и татко.
Значи това е неговият план и ти си съгласен с него?
Трябва да направим нещо преди да е прекалено късно.
Чудесно. Досега избягвахме трифидите,
а сега се оказва, че дори ще ги отглеждаме.
Помисли ли за мен и момичетата, когато реши да се жертваш?
Ако имаш по-добра идея, кажи ми я. Денис също би могъл да отиде,
но от последния си лов се завърна с теб.
Ще се върна.
Обещавам.
Съединителят заяжда малко. Не карай с повече от 50.
И бих искал да си я получа в същия вид като сега.
Сюзън?
Не бях съгласен с плана на татко,
но не го правех за него.
Правех го заради Джо и децата.
И заради всички останали по света.
Просто трябва да разбереш...
Ехо? - Влез.
Мирише ужасно.
Трябва да я направим по-силна,
ако искаме да спаси човечеството.
Сюзън!
Какво правиш тук? - Тук съм да ти помогна.
Не се тревожи. Мога да се грижа за себе си.
Вече забелязах.
Сюзън!
Бил!
Добре ли си?
Взе я. - Ние я взехме.
Хайде, да се махаме.
Какво стана?
Взехте ли я?
Глава от мъжки трифид.
Ще имаш много неприятности с мама.
Просто не го прави отново.
Добре си се справил, синко.
Как го направи?
С това. Записи на трифиди от фермата.
Смятам, че различните звуци провокират различни емоции.
А доказателство?
Опитах да идентифицирам основните емоции като страх и глад.
Но всичко е толкова сложно.
И майка ти мислеше като теб.
Най-големият й страх беше, че ще използваме трифидите
без да ги разбираме.
Не можах да я убедя да напусне Заир.
За нея беше много повече от добив на гориво.
Тя разпозна някои признаци на чувствителност.
Те можеха да комуникират помежду си.
Беше убедена, че ако не ги разберем добре,
то ще съжаляваме за това.
Не се отказа от това. Просто продължаваше да се опитва.
В крайна сметка стигна твърде близо.
И на мен ми липсва.
Да.
Знаеш ли...
Винаги...
съм искал да ти дам тези.
Нямах възможността... или не знаех как.
Неща от Заир.
Записите на майка ти.
Благодаря. Знаеш ли какво?
Когато пуснем стерилизираните спори, може да поработим заедно над това.
Така е. Може би заедно ще го разберем.
Случва се.
Трифидите се размножават.
Очаквал си това да стане?
Не и по този начин.
Нищо подобно.
Какво откри? - Намерих това в една от фермите.
Браво, Трой.
Това е всичко.
Джо!
Какво пише? Има хора на остров Уайт.
Повече от 200 човека. Канят и други да се присъединят.
Има цели семейства, лекари, учители.
Където има живот, има и надежда.
Поне има къде да отидем.
Веднага щом пуснем новата порода трифиди.
За които е дошло време за хранене. Връщам се след минутка.
Това е чудесно.
Това е чудесно!
Това е наистина чудесно!
Търпение, мъниче. Търпение.
Аз съм д-р Рут Мейсън. Датата е 16 септември, 11 часа.
В момента сме на километър от лагера, близо до басейна на река Касай.
Това е запис номер 0050.
Бил!
Касетата! Изключи касетата!
Татко?!
Изключи касетата!
Не, не го убивай! Недей!
Съжалявам, Бил! - Не!
Майка ти беше права.
Съжалявам, Бил. - Стой неподвижно. Не говори.
Това е запис на трифид от Африка.
Не е бил генно модифициран.
Може ли това да е причината този, отгледан от баща ти, да реагира така?
Може би е смятал, че е атакуван. Не знам.
Можеш ли да започнеш отначало? - Няма време.
Времето никога не е достатъчно!
Можем да останем тук още малко.
Ако искаш. - Няма какво да правим тук.
Сутринта тръгваме за остров Уайт.
Здравейте?
Бил, какво е това? - Какво?
Нещо не е наред. Радиото е включено.
Имоджен, къде е Сюзън?
Какво не е наред? - Всичко е наред.
Здравей, Джо. - Ако я нараниш...
Махнете се от нея. - Както виждаш, дойдох с приятели.
Къде е Сюзън? Къде е тя?
Сюзън е вързана. Не искаше да сътрудничи.
Вземи я и я заведи при сестра й. И ги пази.
И аз се радвам да те видя, Джо!
Трифидите се оказаха прекалено непосилни за теб, Торенс?
Имахме големи проблеми с тях.
Започнаха да използват подземни тунели и канализацията.
Никак спортсменско от тяхна страна. Но сега ти ще ни помогнеш, Бил.
Добре, че не умря, а?
Какво ще правим? Как ще ги спрем?
Не знам.
Това е доста разочароващо!
Разчитах на теб.
Попитах Трой дали знае от кого имаме нужда за да се справим с трифидите?
"Д-р Бил Мейсън"
По-добре започвай да мислиш. - Вече е прекалено късно.
Вече се размножават. Трябва да се бием или да се предадем.
Или бихме могли да отидем на остров Уайт.
Намерих това съобщение от майор Кокър.
Защо искаш да отидеш на острова?
Нуждаеш се от трифидите.
Така ли, Джо? - Да, защото те те създадоха.
Без тях, ти си нищо.
Ти си просто един... - Замълчи!
Не я докосвайте!
Добре, да се успокоим. Без убийства.
Имаш време до утре сутринта да измислиш някакво решение,
което да ни измъкне от тук невредими и да ни заведе до острова!
Ако го направиш, ще е чудесно.
Ако се провалиш, ще те убия, ще взема Джо и ще дам момичетата на трифидите.
Как ти се струва?
Добре.
Чудесно.
Заключете ги.
Камери и огради с електричество, ако трифидите нападнат.
Старецът наистина е защитил това място от трифиди.
Доведи ми Мейсън.
Решението за трифидите е в записите на майка ми. Трябва да е там.
Ако можем да използваме звуците за да комуникираме с тях,
то може да успеем да ги контролираме.
Имаме време до утре сутрин. - А шума вън ще привлече трифидите.
Значи трябва да избягаме. Един път успяхме, ще успеем пак.
Торенс няма да повтори тази грешка.
Имаме по-голям шанс срещу трифидите отколкото срещи Торенс.
Трифидите.
Какво?
Трифидите може да са нашето решение.
Но как? - Ще използваме записите.
Ще ги привлечем тук, ще разсеем другите и ще се измъкнем.
Бил, това е брилянтна идея,
но как ще се измъкнем заобиколени от стотици трифиди?
Ще ни убият!
Всичко ще е наред. Ще създадем паника и тогава може да успеем да избягаме.
Г-н Торенс иска да те види.
Добре.
Всичко е наред.
Бях в лабораторията.
Изглежда имаш доста проблеми.
Баща ти не е успял?
Това майка ти ли е?
Изглежда хитруша.
Как смяташ да се справиш с тях? Нали ще ми кажеш, ако намериш начин?
Имаш време до сутринта.
Или ще те пратя при мама и татко.
Всичко е наред.
Къде е устройството?
Направих го. Сложих го отвън.
Трифиди.
Трифиди!
Навсякъде са. Намерих това.
Дръж това.
Бил, какво си направил...
Трой, убий Мейсън.
Не! Застреляй момичетата. Веднага.
И бъди готов да дръпнеш шалтера на електричеството.
Навсякъде са.
Имам заповед да застрелям момичетата.
Трой, това не си ти! Осъзнай се!
Няма начин Торенс да мине през трифидите.
Ние тръгваме. Ела с нас.
Стреляйте!
Свърши ли? - Да.
Трой, всичко наред ли е? - Да, шефе.
Чакайте тук. Трябва да направя нещо.
Стой до ключа за електричеството.
По мой сигнал. Три...
Две...
Едно...
Сега.
Включвам го, шефе.
Включи го веднага!
Включи електричеството веднага!
Не работи.
Трой! Задръжте ги далече!
Трой, слушай ме внимателно и...
Ашдаун, връщайте се към къщата.
Ще носиш това вместо мен, нали?
Добре, да тръгваме.
Хайде, по-бързо.
Ето го и предателят.
Да ви е познато?
Виж...
Колко сладко...
Тръгвате без мен? Това не е никак мило.
Ще се пробваме, Торенс.
Погледни, те са навсякъде. - Знам. Ще ни избият.
Без теб, защото теб ще те убия аз. - Защо не дойдеш с нас?
Аз? Но аз съм просто едно "нищо".
Стига, Торенс.
Ако някой може да ни преведе през трифидите, това си ти, Торенс.
Добър опит, Джо.
Хайде, да се махаме!
Затворете вратата!
Да се махаме!
Няма да успеем! Прекалено много са!
Трябва да опитаме! - Бил, не! Вече са в двора!
Добре, всички ли имаме очила? Всички ли имаме очила?
Всички? Джо, вземи тези. - Не, ти ги вземи!
Вземи ги, Джо! - Ами ти, Бил?
Сложи това.
Сложи това...
Маската. Почакайте малко! - Бил.
Ще ни убият. - Да помисля! Решението е в маската!
Сложи това и виж!
И виж!
Какво става?
Трябва да сложиш това...
Имоджен ми помогна да си спомня.
Беше в нощта, в която умря майка ми. Знам как да се измъкнем от тук.
Седни.
Довери ми се!
Трябва да ми се довериш. - Бил, за какво говориш?
Трябва да сложиш това.
Това е отрова от трифиди. - Не, не!
Това ще я спаси! - Това ще я убие!
Ще я спаси. Ще спаси всички ни! Моля те, довери ми се.
Трябва да ми се довериш. Моля те.
- Добре.
Всичко е наред, слънчице.
Трифидите идват.
Всичко ще е наред, скъпа. - Само стой мирно.
Всичко е наред, Имоджен.
Стой мирно.
Всички трябва да направим това.
Болката ще отмине.
Добро момиче.
Трифидите идват.
Всички да вървят бавно.
Не се страхувай.
Сюзън.
Сюзън, ела.
Мейсън!
Бягайте!
Бягайте! По-бързо!
Бил! - Мейсън!
Хайде!
Мейсън...
Ето го и краят ти.
Мейсън!
Махнете се от мен!
Да не си посмял!
И така ние отпътувахме за новия си дом,
където намерихме други семейства, други приятели.
Морето беше нашата защита от трифидите.
Прочистихме острова от тях и нашата общност се разрасна.
Бъдещите поколения ще попитат как се случи това?
Как светът беше погълнат толкова бързо?
Стана, защото си затваряхме очите,
дори когато можехме да видим.
Превод от английски: PyMeH