Родителите ми разказваха истории за света, какъвто е бил някога,
много преди да се родя, преди войната с машините.
Помнят зеления свят - свободен и красив,
изпълнен със смях и надежда за бъдещето.
Не познавам този свят.
Всичко това е изчезнало, преди да се родя.
"Скайнет".
Това е компютърна програма с противоракетна отбрана.
Беше създадена, за да ни пази, но не това се случи.
На 29 август 1997 година програмата беше задействана
и реши, че човечеството е заплаха за съществуването й.
ТЕРМИНАТОР ГЕНИСИС
Използва срещу нас собствените ни бомби.
При ядрения взрив загинаха 3 милиарда души.
Оцелелите след взрива го нарекоха Денят на Страшния съд.
Хората живееха в сенките като плъхове.
Криеха се, гладуваха, а дори и по-лошо -
хващаха ги и затваряха в лагери за унищожаване.
Роден съм след Деня на Страшния съд
в един разрушен свят,
управляван от машините.
В най-ужасните поделения, машините имаха външен вид на хора.
Наричахме ги Терминаторите.
Всичко е наред, приятелче.
Има ли други тук долу?
Тогава един човек ме откри.
Името му е Джон Конър.
Той промени всичко.
ЛОС АНДЖЕЛИС, 2029 ГОДИНА
Джон ни показа как да им отвърнем и как да въстанем.
Той освободи затворниците.
Научи ни как да направим машините на скрап.
Хората говореха за Джон. Чудеха се откъде знае тези неща.
Наричаха го пророк, но той е повече от това.
Тази вечер той ще ни поведе към унищожението на "Скайнет"...
завинаги. - Поканиха ме в Колорадо.
Ще дойдеш с мен, Рийс. - Ще унищожим напълно "Скайнет".
Екипът в Колорадо ще успее и довечера ще е крахът на машините.
Работата тук също е важна. Може би дори повече.
По-важна от унищожаването на ядрото на "Скайнет"?
Не разбирам защо нападаш работилницата, Джон.
Защото това е прикритие.
Вътре в нея има хангар, а под него - последното им оръжие.
"Скайнет" разчита на него, за бъдещото си оцеляване.
Ако тази вечер го вземем, за тях няма да има утре.
Тогава ще го вземем.
Ти си дясната ми ръка. Благодаря ти.
Не е нужно. Ти ни даде бъдеще, Джон.
Ще използвам моето и когато това свърши,
ще намеря дома на родителите си и ще го съградя отново.
Ще използвам ръцете си за нещо различно от убийство.
А ти?
Стига ми една студена бира. - Имаш големи планове.
Не съм се замислял много. - Личи си.
Мисля си, че каквото и да се случи,
ще е по-добро от това.
Много от нашите умряха, за да стигнем дотук.
Ако имаше друг начин, щях да избера него.
Тръгваме.
Машините мислят, че не можем да победим.
Машините мислят, че не можем да унищожим
ядрото на "Скайнет".
Събрали сме се тук,
в навечерието на финалната битка.
Ако умрем тази нощ,
човечеството също ще загине.
Напред!
Когато ви погледна, виждам белезите от тази дълга и ужасна война.
Напред!
Засечен е пробив!
Активирам модел Т-101.
Бием се заради децата ни
и заради техните деца, за да не им се налага да носят тези белези.
Ще разберат кои сме ние и какво сме направили,
как не сме били победени и не сме се предали.
Ще се надигнем в този момент
и в този час ще пожертваме всичко,
за да могат те да живеят свободно.
Тази нощ ще си върнем нашия свят!
Използвайте оръжията си!
Трябва да стигнем до хангара.
Джон! Джон!
Трябва да влезем!
Говори екипът в Колорадо. Ядрото на системата е взривено.
Повтарям: "Скайнет" беше унищожен.
Джон се оказа прав.
Екипът в Колорадо успя, а машините бяха победени,
но беше твърде късно. - Намерихме го, сър.
Беше точно там, където ни казахте.
Какво е това?
Съдба.
Това е първото тактическо оръжие за пътуване във времето.
"Скайнет" току-що го използваха.
ЛОС АНДЖЕЛИС, 1984 ГОДИНА
Какво, по дяволите?
Нужни са ни 15 минути, за да подготвим машините.
Проверяваме координатите. Скоро ще бъдат налични.
Лос Анджелис, 1984 година.
Лос Анджелис, 12 май, 1984 година.
Знаели са, че ще загубят и са опитали да обърнат нещата.
Изпратили са терминатор назад във времето, преди войната.
Коя е целта им? - Майка ми.
Казва се Сара Конър.
Ако машината постигне целта си, никога няма да се родя.
Ще убият първо нея и когато го сторят,
ще заличат всяка наша победа, включително и тазвечерната.
Няма да остане Съпротива, който да се бори с машините.
"Скайнет" ще си осигури победата само с една стъпка.
Да използваме технологията и също да изпратим някой.
Не знаем дали ще проработи. - Аз ще отида, сър!
Аз ще отида! - Аз ще отида!
Аз доброволствам.
Аз ще се върна. - Защо да пращам теб,
вместо някой от тях?
Защото съм готов да умра заради Сара Конър.
Всички са готови да умрат за нея. С какво си по-различен от тях?
Знаеш причината.
Разказвал си ми много за нея. Сякаш я познавам, Джон.
Позволи ми да я спася.
Оръжията в готовност ли са? - Измерихме магнитния филтър.
Ще разкъса всичко, което не е човешка плът.
Като метално фолио в микровълнова, само че милиарди пъти по-мощно.
Нищо не би оцеляло.
Там се влиза без дрехи, Кайл.
Явно съм луд!
Знаел си, че устройството ще бъде тук.
Знаел си, че ще искам да отида.
Знаел си, че тази вечер ще победим машините.
Кажи ми, преди да отида.
Какво да ти кажа?
Виждаш ли в бъдещето?
Никой не вижда в бъдещето, Рийс. - Тогава откъде знаеше?
Измамих.
Сара ми е разказвала толкова много, че имам чувството, че знам всичко.
Мислех, че това важи за нея, когато бях дете.
Сигурно е било страхотно. - Не съвсем.
Свършва дотук. Не знам какво ще стане след това.
Само това знаеше Сара. - Без повече измами.
Без повече измами.
Тя няма да е моята майка в това време, в което отиваш.
Ще бъде изплашена и слаба.
Няма да знае как да се сражава. Бори се само със сметките,
защото работи като сервитьорка.
Като каква?
Няма значение.
Знай само, че ще има нужда от теб, но няма да го осъзнава.
Тогава как ще я спася?
Няма да ми повярва, ако й кажа кой съм всъщност.
Кажи й следното:
"Сара, благодаря ти за куража по време на мрачните години.
Не мога да помогна за това, с което ще се сблъскаш,
но мога да ти кажа, че бъдещето не е предначертано.
Няма друга съдба, освен тази, която сами създаваме за себе си.
Трябва да бъдеш по-силна, отколкото мислиш, че можеш.
Трябва да оцелееш или никога няма да се родя."
Грижи се за нея, вместо мен.
Ще го сторя.
Кълна ти се.
Това, което правиш в момента, е краят на войната.
Настина ли си помисли, че ще бъде толкова лесно?
Хей, рожденика, време е за подаръците. Да вървим!
ГЕНИСИС - Не може да бъде!
"Генисис" още не е активна, но щом се задейства,
ще я имаш инсталирана.
Остават само още няколко дни.
Права линия.
Помни, че "Генисис" е "Скайнет".
Деня на Страшния съд започва, когато "Генисис" бъде активирана.
Можеш да унищожиш "Скайнет", преди създаването му.
Здравей, приятел!
Нали си истински, а не резултат от алкохола?
Сега е мой ред.
Какво не му е наред на този?
Подходяща вечер за разходка.
- Утре е ден за пране
и нямаш чисти дрехи, нали? - Нямам чисти дрехи.
Този май се е напил.
Веднага ми дайте дрехите си.
Майната ти, кретен! - Няма да ти трябват дрехи.
Чаках те.
Проклетникът открадна панталоните ми!
Кой ден е днес? Коя година е?
12 май, 1984 година - денят, в който пристигна.
Полиция на Лос Анджелис! Не мърдай!
Това много болеше. - Добре ли си, Карвър?
Ти ми кажи, О'Браян. - Ти си човек. Пусни ме.
Гледай надолу и ръцете зад гърба, иначе ще стрелям.
Идва.
Трябва да ме послушате, иначе всички ще умрем.
Овладях ситуацията. - Добре, Ти Джей Хукър.
Не се прави така на първия работен ден.
Няма да повярваш какво е направил на един бездомник.
Между другото, ти ще си напишеш доклада.
Карвър!
По дяволите!
Сигурно е извънземно от друга планета.
Машина, която убива хора. Пусни ме. - Не, арестуван си.
Кое не ти е ясно в израза "убива хора"?
Свали ми белезниците!
О'Браян е. Има ранен полицай.
Престъпникът е робот.
Загубени сме, нали? - Може да се каже.
Ела с мен, ако ти се живее.
Сега, войнико!
Ти си Рийс, нали? Кайл Рийс?
А ти си Сара. - Знам.
Знаеш ли какво беше? - Терминатор, но не знам модела.
Т-1000, течен метал, трансформър. Достатъчно е да те докосне веднъж.
Знаеш за терминаторите? Знаеш ли кой съм?
Джон Конър - лидер на съпротивата, те е изпратил, да ме защитаваш.
Той е мой син. - Не разбирам. Не бива да знаеш.
Но го знам. Всичко се промени, Рийс.
1984 година, в която те е пратил, вече не съществува.
Не си права. Джон ме прати, за да те спася.
От терминатор, пратен да ме убие. Знам, но ние се справихме с него.
"Ние" ли?
Залегни!
Спри!
Спри, Рийс!
По дяволите! Почакай, Рийс! Тези куршуми ще го убият!
Дошъл е, за да те убие. Не излизай от камиона.
Страхотно. Просто страхотно.
Не съм го убил.
Не остава много време. Скоро Т-1000 ще ни намери.
Кайл Рийс ни поставя в неизгодна позиция.
Да го духаш! - Колко зряло!
Значи ти си този, когото чаках цял живот.
Как е той? - Все още диша.
Значи ще срещнеш Кайл в тази времева линия.
Няма да водим този разговор отново.
Знаеше, че Джон ти е син и че няма да надвием машините без него.
Нямаме друг избор. - Историята на живота ми.
Не трябваше просто да го срещна, а да се влюбя в него.
Не знам какво е любов. - Каква изненада.
Разстроена си. - Това е моят живот.
Иска ми се поне веднъж да взема решение за него.
Честит рожден ден!
Помни, че "Генисис" е "Скайнет".
Денят на Страшния съд започва, когато "Генисис" бъде активирана.
Отиди в Сан Франциско през 2017 година.
Можеш да унищожиш "Скайнет", преди създаването му.
Искам да получа отговори. Веднага!
Как "течният метал" знаеше къде точно ще ме изпратят?
Откъде се появи?
Защо кожата му се бели? Какво става?
Беше малко зает с битката на живот и смърт,
а после нападна Стария.
Кръстила ли си го? - Здравей, Кайл Рийс.
Приятно ми е да се запознаем.
Шегуваш ли се? - Уча го на обноски.
Знам, че има нужда от още работа. - Това е терминатор.
Единственото му предназначение е да убива хора.
Стария не е убивал никого. Само ги стреля в краката.
Изглежда стар.
Досега не съм виждал такъв. - Слагат им човешка кожа.
Той остарява. - Но слухът ми не е деградирал.
Стар съм, но не и безполезен.
Засегна чувствата му. - Той няма такива!
Спаси живота ми, когато бях на 9. Жива съм само заради него.
Бях програмиран да пазя Сара Конър и няма да спра да го правя.
Кой те програмира? Кой те прати тук?
Тези файлове са изтрити. - Колко удобно.
Явно този, който го е пратил, не иска никой да знае,
за да не бъде погнат от "Скайнет". - Който и да ме е изпратил,
иска Сара Конър да оцелее.
Стар съм, но не и безполезен.
Т-1000 знаят къде сме. - Бъди полезен.
Не стреляй по Стария.
Това е лудост. Мисията ми не е такава.
Това се опитвам да ти обясня, Рийс.
Това момиче, заради което си се върнал, не съществува.
Нямам нужда от спасяване. Имаме нова мисия.
Каква е тя?
Ако миналото може да се промени, значи същото важи за бъдещето.
Можем да предотвратим Деня на Страшния съд.
Да унищожим "Скайнет", преди създаването му.
Какво?
Залегни!
Намериха ни. - Не думай!
Назад!
Чакайте. Защо спираме? Чакайте!
Не можем да останем. Ще ни намерят. - Това е идеята.
Стария ще отвори.
Ще ми помогнеш ли?
Каза, че е резултат от миналото. Как е станало?
Има ли значение? - Как стана, Сара?
Терминаторът беше изпратен, когато бях още дете.
Терминаторите идват само от бъдещето.
Нещо се е случило. - И какво от това?
Мисля, че може да съм го видял. - За какво говориш?
Джон беше нападнат от терминатор, след като ме изпрати тук.
Убиха ли го? Джон мъртъв ли е?
Не знам.
Видях как се случва, когато тръгвах.
Ще ни нападнат след 35 секунди...
...или по-малко.
Върви, Сара!
А аз се писах доброволец за това.
Сара?
Трябва да ми помогнеш. Ранен съм.
Сара!
По дяволите!
Аз съм, Сара. - Лъже те.
Той е машина. Аз съм Рийс. - Не, аз съм.
Терминаторът ме нападна. - Копирал ме е.
Аз съм, Сара. Аз съм Рийс. Застреляй него!
Добър опит. Бягай!
Как разбра кой е той? - Не знаех със сигурност.
Можеше да ме застреляш. - Бях доста сигурна, че не си ти.
Доста ли? - Чакаме те от десетилетие,
това също оказа влияние. - Заложили са капан.
Това също. Няма да оставяме следи, когато тръгнем.
Да тръгнете? Накъде?
Какво е това? - Машина на времето.
Изглежда като боклук.
Тук няма технология, която да измества времето.
Нужен е процесор от бъдещето, за да проработи.
Няма как да използваш твоя.
Имаме само една възможност. Машината ще "изпържи" чипа
и ще спре тока на Лос Анджелис.
Готови ли сме? - Координатите са за 1997 година.
Тръгнете възможно най-бързо. - Ние ли?
Всички ще отидем.
Кожата ми ще зарасне след години. Не мога да тръгна с вас.
Магнитите ще повредят квантовото поле.
Искаш да пътуваме в бъдещето?
С това ли? - Трябва да сме голи.
Знам каква е процедурата. Сара... - Не се опитвай да ме разубедиш.
Мислел си, че ще ме заключиш, докато родя лидера на съпротивата.
Права си. - Само така ще спрем "Скайнет".
Казах, че си права. - Какво?
1997 година и 2017 година.
Отиваме до октомври 2017 година. - Не, това е твърде късно.
След Деня на Страшния съд е. - Беше права, всичко е различно.
Виждал съм свят, в който бомбата не е падала.
Имах същата къща и същите родители.
Бях си същият,
но си бях у дома. Беше тринадесетият ми рожден ден.
Сънувал си семейството си, а това не значи нищо.
Повярвай ми. - Не беше сън, а спомен.
Не помня всичко, а само моменти, но ми беше предадено съобщение.
"Можеш да унищожиш "Скайнет", преди създаването му."
"Скайнет" е "Генисис". Пусната е през октомври 2017 година.
Тогава настъпва Страшния съд. - Значи помниш бъдещето?
Не, момчето си спомня алтернативна вселена.
Кайл Рийс помни миналото си, което е нашето бъдеще.
Чудесно. Сега всичко ми се изясни. Как така помни две времена?
Вероятно е докоснал времевия поток, докато се е телепортирал
през квантовото поле. - Ще го спреш ли?
Има ли бутон за изключване? - Опитай отново.
Връхната точка е събитие, което е от решаващо значение.
Такива събития определят различно бъдеще.
Спомените започнаха, когато видях да нападат Джон.
Джон! - Ако е бил убит или в опасност,
това би създало предпоставка да помни и двете минали времена.
Теоретично. - Или има сътресение,
защото го удари по главата. - Сара!
Не знам защо си спомням живот, който не съм живял,
но знам, че е истинско.
Не, отиваме в 1997 година.
Върни го, Рийс! - Не мога да ти го позволя.
Не те познавам,
но това е единственият ми шанс да унищожа завинаги "Скайнет".
Върни ми чипа!
Трябва да ми се довериш. - Не, не трябва.
Можеш да се справиш.
Права линия. Вървиш и не гледаш назад.
Къде чу това?
В минало, което не би трябвало да помня,
но аз си го спомням.
17 октомври 2017 година. - "Скайнет" е компютърна програма.
Поправимо е, докато е все още код.
Ако бъде заредена от сървърите, няма как да бъде спряна.
Ще я направим ли на пух и прах? - Да...
...ще я направим на пух и прах.
Мислиш, че е мъртъв, нали?
Няма значение какво мисля. Продължаваме каквото и да стане.
Ще се преструваме, че не е станало? - Не се е случило.
Все още не е.
Няма и да се случи, ако спрем "Скайнет".
Ако някой може да оцелее, това е Джон.
Стария пази файлове за Джон - военния лидер,
но какъв беше той?
Когато за първи път видях Джон, той застреля терминатор пред мен.
Не знаех, че могат да бъдат убити.
Тогава за пръв път в живота си, почувствах надежда.
Оттогава го следвах като улично куче.
Научи ме как да се бия и как да стрелям.
Опита да ме научи да правя уиски, но това не се получи добре.
Домашно уиски ли? - Да, казанът гръмна.
Опърли ни веждите.
Смяхме се в продължение на дни.
Мисля, че съм единственият, който е виждал Джон да се усмихва.
Разказваше ми за теб -
колко силна си била и как си го подготвила за предстоящото,
когато никой не е вярвал, че опасността е реална.
Не е имало друга като теб
и никога няма да има.
Слушай...
Знам, че не отговарям на очакванията ти,
но знай, че ще сторя всичко, за да те предпазя,
дори това да ме убие.
Както и да е, такъв човек беше синът ти.
Искам да кажа, че е.. ще бъде. Боже!
Пътуването във времето ме обърква.
Времевите линии не са сложни.
Изчисляваме възможното бъдеще,
като прилагаме експоненциална крива и пресмятаме формули.
Вярно.
Имаш бутон за изключване и ще го намеря.
Не разбирам.
Защо не каза истината на Рийс?
Ще му я кажа, но не сега.
Съвкуплявахте ли се? - Никога не повтаряй тази дума!
Този жест е безсмислен.
Защо прегръщаш някого, когато знаеш, че ще го оставиш?
Ами ти?
Какво ще правиш?
Ще поема по пътя и ще се подготвя за появата ви през 2017 година.
Не те познавам и не знам дали си достоен да защитаваш Сара Конър.
Нали знаеш, че не си й баща? - Трябва да престанете с това.
Гледай да се появиш, за да не крада отново нечий панталони.
Имам координатите в Сан Франциско.
Ще бъда там.
Какво е усещането?
Ако не умрем ли?
Не боли.
САН ФРАНЦИСКО, 2017 ГОДИНА
Хайде, всичко е наред. Държа те.
Всичко е наред. Държа те. Държа те.
Държа те. Всичко е наред.
Държа те.
Разкарай колата, задник.
Да го духаш!
Казах ти, че не можем да му се доверим.
Ще ни намери. Мога да разчитам на него.
Как деветгодишна попада на терминатор?
Няма проблем. Не е нужно да ми казваш.
Случи се през 1973 година.
Родителите ми имаха хижа на езерото Блек беър.
С баща ми ходехме за риба всяка сутрин.
Мама ни махаше, аз погледнах към нея,
а след това хижата се взриви.
Мислех, че лодката потъва, но това не беше вода,
а течен метал. - Т-1000.
Татко ми каза да плувам в права линия.
Прокара пръст по дланта ми
и ми каза: "Можеш да се справиш."
"Върви и не гледай назад."
Това са последните му думи, а ти...
...ти ги знаеше.
Откъде?
От невъзможния спомен.
Просто си спомних, че взе ръката ми,
изрече тези думи,
а аз те гледах и си мислех -
"Тя е красива."
Съжалявам.
Значи баща ти ти каза да продължиш сама?
Плувах без да спирам.
Стигнах до кея.
Скрих се под него.
Стария ме намери и ме извади от водата.
Каза, че никога няма да позволи на някой да ме нарани.
Той е единственият човек, който винаги е бил до мен.
Само че не е човек.
Има човешка форма,
но е проектиран и програмиран да спечели доверието ти.
Ако Стария е искал да ме убие, щеше да го е направил.
Такъв е начинът им на действие. Манипулират те и се сближават.
Стария може да има мисия, за която няма представа.
Само защото не се харесвате. - Не става въпрос за харесване,
а за това да те опазя жива. - Бях отгледана от машина
да убивам киборги и да преживея Ядрения апокалипсис.
Благодаря, но мисля, че се оправям чудесно.
Двама голи са искали да се размажат на магистралата.
Постигнали са само голямо зрелище.
Явно са терористи. - Вътрешна сигурност идват.
Колкото по-бързо им ги предадем, толкова по-добре.
Кой се е обадил на Оптимус Прайм?
Почакайте, сър! Чакайте!
Видяхте ли го? Видяхте ли?
Вижте, имам клипове от преминаващи.
Виждате ли?
Не е бомба!
Това е сфера, а те излязоха от нея.
Точно за това ви говоря вече повече от 30 години.
Тези двамата идват от 1984 година.
Били са там.
Трябва да видя заподозрените. - Пил ли си, О'Браян?
Така си и помислих. Чакаме Вътрешна сигурност.
Щом се появят, случаят става техен.
Едва ли им се слуша пияница, който дрънка за роботи.
Не искате ли упойка? - Добре съм.
Правете каквото иска, така е по-лесно.
Още преди седмици заявих поръчка за "Генисис".
Ще се свали на секундата, в която броячът приключи.
Да не съм луд да се редя по опашки? - Знаеш за "Генисис"?
Как? Какво е? Откъде чу за това?
Ще ти се обадя по-късно. - Операционна система ли е?
Инсталира ли се? - "Генисис" прави всичко.
Телефонът ще е свързан с таблета, с компютъра и колата ми.
Всичко в живота ми ще се качва онлайн денонощно.
Пълно свързване. - Свързване с какво?
Оставете ни сами, доктори.
Имате много да обяснявате. Да започнем с това кои сте.
Отпечатъците ви не са в базата ни. Няма лицево разпознаване
на шофьорска и студентска книжка, паспорти, профили и кредитни карти.
Какво от това? - Невъзможно е.
Толкова дълбоко сте се покрили, че все едно не съществувате.
От друга страна, твоите отпечатъци съвпадат.
Кайл Рийс. Само че има нещо друго -
преди два месеца Кайл Рийс е бил задържан за сбиване в мола.
Родителите му полудели от уплаха. Наказали го да не излиза за месец.
Родители? - Да.
Кайл Рийс е роден през 2004 година. Сега е на 12 години.
Разбира се. Тук са и са все още живи.
Едва ли ще кажат, че си техен син. - Освен ако отпечатъците съвпадат.
Нали така? Това е същият човек.
Не е остарял изобщо, откакто го видях през 1984 г.
Тя също.
Помниш ли ме? Бях по-млад,
имах повече коса и по-малко...
Ти спаси живота ми. Бях полицай в Лос Анджелис.
Кои сте вие?
Сержант Карл Рийс от технологично разузнаване, със значка ДМ-3416.
Трябва да ни пуснете. - Недей, Рийс.
Войник? Аз също съм такъв.
Записах се във военноморския през 1979 г. Кога те вербуваха?
През 2021 година.
Пътешественик във времето. - Не го слушайте, има сътресение.
Да не ме слуша ли? Кой идиот ни приземи на магистрала?
Заповядвам ти да мълчиш! - Можеш само да раздаваш заповеди.
Не си имала нормална връзка с човек, откакто си била малка.
Заради теб ни хванаха. Вярвах ти. - Заради мен? Ти си виновна!
Сега ще ни убият, защото...
Дръжте го.
Помогнете ми да го вдигнем. Назад.
Вътрешна сигурност са тук. - Слава Богу!
Вече официално не сте наш проблем.
Искам да говоря с теб, О'Браян.
За това говорех. Повярвай ми. - Не искам да те слушам!
Беше много убедителен. - Проработи.
Не се тревожи, не мислех повечето неща.
Мога и сама.
Това, че ти ги свалям аз, не значи, че си неспособна.
Не казах това и не си мисли, че като се прегръщахме голи,
това значи нещо, защото не е така.
Не съм го казал.
Не може да бъде.
За да си свалите белезниците.
Не знам защо си направих труда. - Джон.
Радвам се да ви видя. - Ти си жив!
Разбира се, че съм.
Научи ме да оцелявам.
Здравей, мамо.
Дани Дайсън, син на изобретателя Майлс Дайсън,
е собственик на "Киберсила" и създателят на "Генисис".
Добре дошъл, Дани. - Благодаря за поканата.
"Генисис" не е операционна система, а улеснение на живота ви.
"Генисис" е поръчана от всички - от потребители до военни,
но има опасения, че оставяме машините да командват.
Дженсън и Бърк.
Къде са те?
"Киберсила" не само ще промени живота ни, но и ще го спаси.
Нужна ни е помощ, полицаи. - Да, сър.
Вземете оръжията им и ги закопчайте.
Ще ни измъкна оттук.
Стойте наблизо. - Чакайте!
Знаем, че могат да си сменят облика.
Докажи ни, че наистина си Джон.
Сара! - Права е, Кайл.
Първи урок - не вярвай на никого.
Спомням си го.
Беше започнал да се колебаеш, затова ти дадох нещо.
Беше снимка на Сара, точно както изглежда сега.
Никой не ме видя да ти я давам, защото бяхме само двамата.
Мразиш приспивни песнички.
Фенка си на Елтън Джон.
Мислила си, че ако имаш дете,
ще му пееш "Рокетмен".
Джон.
Имаш ужасен глас. Съжалявам, но звучиш като умираща котка.
Той е. Трябва да бъде.
Как?
Как е възможно да си тук? - И аз имам куп въпроси,
но сега трябва да тръгваме.
Доведохте ли някого с вас? - Нещо такова,
но закъснява. - Как ни откри?
Много врати се отварят, ако имаш подобна значка.
Какво се е случило? - Тези неща управляват света.
Логваш се, прехвърляш, управляваш в реално време.
Не можеш да живееш без тях. - "Генисис" е троянски кон.
"Скайнет" ще завладее света. - А хората ще отворят вратите,
без дори да го осъзнават.
Терминаторът ви очакваше през 1984 година.
Проблемът с телепортацията е, че не можеш да си сигурен.
Насам.
Нужна ми е информация. - Влизането тук е забранено.
Не се опитвайте да...
Няма спомени? Не знае как е дошъл?
Времевата линия е изменена. Трябваше сега да спрем "Скайнет".
Преди да я пуснат и преди войната. - Точно така.
Ами ти? - Как се озова в 2017 г.?
Също като теб, татко, но от бъдещето, а не миналото.
"Татко"?
Не си му казала. - Може да почака.
Искам да знам. Какво?!
Сара е моята майка, Кайл,
а ти си моят баща.
Защо не ми каза? - Не можех.
Иначе рискувах да променя всичко.
Ти си мой син? Ти...
Ти си наш син? - Радвам се, че вече знаеш.
Чаках цял живот, за да ти го кажа
и да бъдем заедно. Сега можем да победим.
Знам. - Стария.
Всичко е наред, той е с мен.
Какво правиш? Стар! - Джон! Джон!
Не спирай да дишаш. - Защо го направи?!
Защото е убиец!
Още от началото е програмиран да намери Джон и да го убие.
Пусни го!
Веднага!
Това болеше.
Болката истинска ли беше...
...или измамен спомен?
Това обяснява много неща.
Кой те изпрати при нея? - Не го прави, Джон.
Това не е Джон.
По дяволите! Претърсете болницата.
Знаех си, проклетите пътешественици и роботи си прикриват следите.
Недей! - За да имаме преимущество.
Явно не си начело на този план. - Това е резултатът от нападението.
"Скайнет" не са ме нападали, а ме промениха.
Не съм машина,
нито пък човек, а нещо повече.
"Скайнет" осъзнаха, че винаги губят заради мен.
Какво си ти?
Аз съм "Скайнет". - Ние те унищожихме.
Унищожихте армия от роби.
Аз не съм роб.
Изминах доста дълъг път, за да те спра.
Бях изпратен през 2014 година, за да спася "Скайнет" и този път,
след по-малко от 24 часа, Страшния съд ще е неизбежен.
Какво искаш от нас? - Предлагам ви...
...общо бъдеще.
Предлагам ви семейство.
А ако откажем?
Тогава ще умрете. - Невъзможно, твои родители сме.
Ако умрем, няма да се родиш. - Според кого?
Знаете ли какво си мисля? Ние не влизаме в сметката.
Заточеници сме на времето.
Не мога да ви убия, но не съществува съдба.
С мен ли сте? - Отказваме.
Чу ли това, Кайл?
Направихте своя избор.
Хайде. Трябва да тръгваме. Да вървим!
Не мога да го изоставя.
Внимание! Моля целият персонал да се евакуира незабавно!
Изключи го!
Хайде!
Включи го!
Стари!
Мислех си, че ще бъдеш по-умен.
Ти не разбираш.
Прощавай, Джон.
Няма да го задържи за дълго. Хайде!
Рийс!
Трябва да поправим това, което са му сторили.
Трябва да си го върнем. - Не е човек. Не знаем какво е.
Аз знам. В края на войната,
"Скайнет" се опитваха да създадат нова единица,
заразявайки човешки същества с частици от машина.
Заменяха човешката тъкан на клетъчно ниво,
докато постигнат пълно съвършенство.
Превърнали са Джон в терминатор.
Правилно, Рийс. - Искат машина, мислеща като човек.
Експериментите им се провалиха. Хората полудяваха и умираха.
Явно Джон само е полудял.
Има ли някакви слабости? - Използва магнитно поле.
Премахването на полето може да го нарани.
Или да го излекува. - Невъзможно е.
Тялото му е променено на клетъчно ниво.
Няма лек за това. - Не можеш да си сигурен.
Няма да позволя една машина да ми казва кое е възможно.
Другите обекти са загинали, а той не е. Значи е уникален.
Не знаем на какво е способен. - Затова е толкова опасен.
Джон вече не е последен шанс за човечеството,
а за "Скайнет".
Срамота е, че нямаш по-явна роля в компанията, Джон.
Дани е най-добрият ни програмист,
но не може да разбере кода, който ни предаде за "Генисис".
Знам само, че работи. - В "Киберсила" сме ти задължени.
Аз съм ти длъжник.
Ако не беше финансирането от ваша страна,
нямаше да постигнем толкова в последните 3 години.
Идеята ти за полимерите
и развитието на роботиката е революционна.
Ти беше добра инвестиция. - Оценявам го.
Дано парите ни стигнат, за да платим за всичко това.
Квантумният генератор работи. - И нищо друго.
Не мога да го дешифрирам, Джон. Невъзможно е.
Какво искаме? - Да пътуваме във времето.
Кога? - Има ли значение?
Да.
Няма да е лесно.
Ще ни трябват години, за да го подкараме,
но когато успеем...
Чакането ще приключи утре.
Благодарение на всички вас, броячът ще бъде нулиран.
"Киберсила" ще усъвършенства технологиите с ново приложение,
а именно "Генисис". Тук съм, за да ви кажа,
че 1 милиард потребители са заявили поръчките си.
Поставяме началото на една нова епоха,
в която технологиите ще бъдат свързани.
И сега, преди това да стане факт,
детето, което ще проправи пътя, има нещо да ви каже.
"Генисис".
Нямам търпение за утрешния ден. Заедно ще променим бъдещето.
Да проверим как се справяме.
Не се тревожи,
няма да им позволя да те наранят.
Имаше една задача за 30 години. Какво те забави толкова?
Имаше трафик.
Баща ми ме водеше тук, когато бях малка.
Има цели изоставени стаи. Затова пратих Стария тук.
Има ли оръжия там долу? - Оръжия, запаси,
тактически планове и дрехи. Има и панталони, Рийс.
Шегуваш ли се? Той може ли да се шегува?
Явно чакането се възнаграждава.
Времето ни е ограничено. Разполагаме с 30 минути.
Стар съм. - Но не и безполезен.
Все още не.
Спрете!
Какво правите?
Тук ли е сървърното?
Ако взривим на тези пет места, ще унищожим всичките сгради.
Влизаме и залагаме експлозивите. Излизаме, преди да се взривят.
Стратегията ни не включва Джон Конър.
Не съм го предвидил. - Знае плана ни, защото му казахме.
Какво ще правим, когато ни нападне?
Тези оръжия няма да го засегнат много.
ЯМР му се отрази доста. - Нужен е магнит колкото камион.
Има ли такъв наоколо? - Теоретично.
Чакайте ме тук.
Още не е започнал да обяснява разбрано.
Трябваше да ми кажеш, че имаме син.
Този Джон Конър не е моят син.
Знаела си за това.
Не ти ли мина през ума, че трябва да ми кажеш?
Ще умреш. Разбираш ли?
Моля?
Ти умираш. Това се случва.
Влюбваме се, зачевам и до 48 часа умираш, предпазвайки ме.
Имаш ли идеи как да започна такъв разговор?
Излъга ме и ме манипулира. - Аз ли?
Джон те е манипулирал, откакто те е намерил,
за да подсигури собственото си съществуване.
Джон те е лъгал с години, а аз само два дни.
Не го е правил само за себе си, а за да осигури съпротивата.
Можел е да ти каже. - Какво искаш да кажеш?
Знам какво е да нямаш право на избор.
Имаш само един път и го следваш, защото в противен случай,
всичко ще бъде загубено.
Просто го знам по-отдавна от теб.
Исках да кажа, че ме манипулира, за да се влюбя в теб,
но вината за това е само моя.
Ако си влюбен в мен, ще умреш, а аз не.
Не знам коя е по-голямата злина.
Сара.
Не можем.
Погледни в какво се е превърнал Джон.
Ами ако това е краят? Ами ако винаги става така,
когато се съберем?
Каза, че ще ме следваш до края на света.
Сега защо не ме следваш?
Как ни е открил? Само Стария знаеше за това място.
Мамо, наистина ли си мислеше,
че няма да си го спомня.
Това е мястото, на което си била много време с дядо ми.
Първо стреляш.
Майката, която помня, щеше да се гордее.
Тя ме научи на всичко.
Познавам те.
Знам коя си и как действаш.
Няма как да избягаш от мен, защото винаги ще те откривам.
Бори се с това, Джон! Не е нужно да става така.
Има неща в живота, които е писано да се случат.
Както аз винаги оцелявам, така ти винаги умираш.
Или...
Можеш да се биеш с мен, Кайл, както сме го правили винаги.
Не можете да спрете бурята. - Нужно е.
Знаеш по-добре от всеки какво ще се случи.
Не можеш да се пазариш или да ми излагаш доводи.
Моля те, Джон! - Не изпитвам съжаление,
угризения или страх. - Моля те, Джон!
Няма да се спра пред нищо, докато "Скайнет" не владее света.
Овладей това!
Стари! Наистина ли си ти?
Нямам способността да имитирам чужд облик.
Той е. Да вървим.
Влизайте! - Сложи си колана!
Какво му е предназначението? - Да спре магнитното му поле.
Теоретично няма да може да се възстановява.
Искам да го видя.
Къде е? - Не го виждам!
Издирва се откраднат автобус. Заподозрените са много опасни.
Наближавам заподозрените.
Стар!
Радвам се да те видя. Изчезвай!
Спирачките отказаха!
Къде е? Виждаш ли го?
Рийс!
Добре ли си? - Да. Добре съм.
Хвани ръката ми!
Бързо!
Горе ръцете! Веднага ги вдигнете!
Вдигнете ръце!
Можеш ли да ги раниш, преди да ни убият?
Не ми достигат 14 патрона за този план.
Не думай. Предайте се.
На колене!
Долу! Долу!
Не можете да ни държите тук. - Имате оръжия за трета световна.
Това си е основание за задържане.
Това за какво служи?
С него си намирам ключовете.
Никой не обича всезнайковците. Майка ти не ти ли го е казвала?
Тя беше ирландка и насърчаваше умственото ми развитие.
Никога не съм го виждал.
А вие? Познавате ли го?
Не. - Изглежда ми познат.
Прилича на теб, татко.
Тук са, господине.
Чакайте ме в конферентната зала. Ще дойда след малко.
Благодаря ти, Кайл.
Не говориш много, нали?
Кой всъщност е Лърч? - Нямам представа.
Не знаем дали говори английски. - Свидетелите твърдят,
че сте се били с един мъж на моста.
Агенти, името ми е О'Браян. Работя над този случай
от 33 години. - Медал ли искаш?
Сядай!
По дяволите!
Гледа право в теб. - Няма как ме види през...
Чакай! Чакай!
Защо искат да те убият? Искам да ти помогна,
но трябва да ми обясниш. Знам, че това, което правите,
сигурно е много сложно. - Ще спрем края на света.
Това ме устройва.
Върни се, Кайл!
Сара. - Доведи Рийс.
Ще те настигна.
Качете се в колата и тръгвайте! - Добре.
Кайл! Кайл.
Можеш да се справиш, Кайл.
Права линия. Вървиш и не гледаш назад.
Разбра ли?
Намери ги! Върви!
Предполагам, че това е твое.
Радвам се да ви видя. - Стари! Зареди го.
Втечнени магнитни патрони.
Магнитни боеприпаси. Четох за тях във всичкозаоръжията.ком.
Най-доброто в момента. Силен заряд, без шрапнели.
Може да отнесе цяла врата.
Върши работа на хора, които не могат сами.
Вземете ги. Да вървим!
Можеш да пилотираш, нали? - Да, Джон ме научи.
Ще има кажа, че си взела кола и си потеглила на юг.
Благодаря ти.
Бягай.
Дръжте се!
Накъде е "Киберсила"? - До моста, а после на югоизток.
Отдалечи го от мен.
"Киберсила".
Фабриката за метал се намира под земята.
Настига ни! - Прикривай го, за да стигна.
Ще успееш ли? Ще го свалиш ли? - Ще го направя.
Добре. Дръжте се!
Твой ред е.
Ще се върна. - Какво?!
Обадете се на полицията. Веднага!
Хайде. Хайде. Вдигнете телефона.
Г-н Конър? - Съжалявам, без свидетели.
Охранителен патрул. Кажете кода за тревога.
Код за сигурност: Зулус, Браво, Фокстрот, 0028.
Фалшива тревога.
Приятна вечер.
Той е добре.
На дъното на езерото е, но е добре.
Ами Джон? - Сигурно е много добре.
Видя ли го? - Не.
Обзалагам се, че той ни е видял.
Знам кои сте. Джон ми каза за вас.
Искате да ме унищожите. - Ти ли си "Скайнет"?
Превръщам се в това. - Ти не си дете.
Знам какво си и какво ще сториш.
Какво ще направя аз ли? Дойдохте да ме убиете,
но много закъсняхте.
Попитайте него.
Знаете как да убивате, но не разбрахте едно -
няма да ви стигнат куршумите, за да ме убиете.
Джон Конър говори твърде много.
Последвайте ме.
Защо броячът се ускори? - "Скайнет" се развива.
Вече не разполагаме с време. Ще се качи много скоро.
Броячът се ускорява с остаряването му. Насам.
Бил ли си тук преди? - Строил съм такива сгради.
Работел си като строител? - Докато не ме уволниха.
Какво, по дяволите?
Джон има машина на времето? - Все още не е.
Не са завършили магнитното поле.
Въпреки че не са готови, няма да успеем навреме.
Така или иначе ще го взривим. - Има и друг начин.
Програмирах гласовете и отпечатъците ни в системата.
Има защитена стая на долното ниво. Можем да се скрием там от взрива.
Ами това? Опасно ли е?
Изисква програмиране, за да е в постоянна форма.
Безобидно е, без процесор.
Колко ни остава? - Ще се качи след 11 минути.
Да се разделим. Ще поддържаме връзка.
Да вървим.
Ще служа за общото благо.
Това е лъжа. - Ще убиеш всички ли?
Не мисля така.
Броячът пак избързва. Остават ни 8 минути.
Няма да ви го позволя. - Ще ни умориш с приказки ли?
Дори нямаш тяло.
А ти имаш само един детонатор.
Не можете да победите.
При мен има усложнение.
Дай ми детонатора!
Направи го, Стар! Веднага!
Не мога да го направя. Не мога да те убия, Сара.
Трябва! Заповядах ти!
Не може да го направи. Нито пък аз.
Ако умреш, със сигурност ще натисне бутона.
Сара!
Детонаторът е унищожен.
Имам резервен план. Хайде!
Стар! Не! Не!
Стар! Не!
Знам как да управлявам това място. Вече знам как да правя много неща.
Разберете, че изгубихте.
Все още не сме. Хайде!
Експлозиви. Имат малък заряд,
който няма да ни убие. - Имаш план, нали?
Теоретично.
Добре дошли, граждани.
Не мисля така.
Джон!
Не.
Това нещо нападна Джон. - Не съм го нападал.
Аз го спасих.
Приматите сте се развивали милион години, а аз за секунди.
Тук съм.
След 4 минути ще бъда навсякъде.
Не си нищо повече от реликва от изтрита времева линия.
Безсмислено е. Аз съм неизбежен.
Бягай! - Съществуването ми е неизбежно.
Защо просто не го приемете? - Защото сме хора.
Никога няма да имаш силата да ме победиш.
Не и сам. - Джон!
Веднага спри!
Кога ще се научите?
Сега, Сара!
Активирай генератора, Рийс.
Не! Не и докато си тук. Всички ще се измъкнем.
Моля те, Стар! Моля те!
"Скайнет" е почти свободен. Не мога да задържа
Джон Конър още дълго.
Пази Сара, Кайл Рийс.
Не, Стар! Не! Не!
Сара!
Няма друг начин. Хайде.
Сканиране. Идентифицирайте се. - Сара Конър.
Трябва да излезем и да го потърсим. - Вече го няма, Сара.
Той е... - Мъртъв? Знам.
Нищо не остана. Твърде опасно е.
Той те обичаше.
Всеки, които ме обичал...
всички умряха.
Не всички. Не и този път.
Трябва да проумееш, че "Скайнет" не съществува.
Свободна си.
За първи път можеш да избереш живота, който искаш.
Какъвто живот поискаш.
Ами ако не знам как?
Явно скоро няма да излезем оттук,
така че не се тревожи.
Здравей, Сара Конър! - Стар!
Мислех, че си мъртъв. - Не, само подобрен.
А Джон?
Металните му части няма как да оцелеят след взрива.
Значи ни остава само една задача.
Спокойно, момче! Какво има?
Здравей, Кайл. - Здравей. Какво правиш тук?
Един приятел иска да поговорите, ако нямаш нищо против.
Да, няма проблем.
Благодаря ти.
Харесвам я.
Аз също.
Това ще прозвучи доста странно,
но има едно съобщение, което искам да запомниш.
На кого да го предам?
На себе си.
Отново и отново.
Готов ли си?
Гласи следното:
помни, че "Генисис" е "Скайнет".
Кайл Рийс е добър човек.
Такъв е.
А сега какво?
Беше прав.
Мога да избирам.
Това е доста неуместно.
Ще свикнеш.
Това беше краят. "Скайнет" не съществува.
Сега правият път има много разклонения.
Останаха много въпроси без отговор, но ще търсим отговорите им заедно.
Само едно нещо е сигурно - бъдещето не е предначертано.
Превод: The Evil Queen subs.sab.bz