АЛ ПАЧИНО
::: С Е Р П И К О :::
Музика МИКИС ТЕОДОРАКИС
Оператор АРТЪР ОРНИЦ
По романа на ПИТЪР МААС
Сценарий: УОЛДО СОЛТ и НОРМАН УЕКСЛЪР
Режисьор СИДНИ ЛЪМЕТ
Тук 2118, предупредете болницата, караме ранен полицай.
Осми участък.
Мили боже!
Познайте кого са застреляли.
Серпико.
Дали го е гръмнало ченге? - Чух поне шестима да му се канят.
Сидни, обажда се Дейв Бърнам от “Таймс”. Ранили са Серпико.
Карат го в болница "Грийнпорт". - Ще се видим там.
Да си полицай означава да уважаваш закона.
Да го прилагаш безпристрастно,
като не забравяш, че всички хора са равни и имат достойнство.
Всеки ден вие ще рискувате и живота, и принципите си.
Ще са ви нужни почтеност и смелост, честност и състрадание,
учтивост, упоритост и търпение.
Вие сте подготвени да се включите във войната срещу престъпността
и да приложите на улицата това, което сте научили.
…на същотото място, в същия час. - Аз вече минах през “424-та”.
Вие ли разследвате? - Да, шефе.
Кой е бил със Серпико? - Хайнеман и Джулио.
Искам и двамата да бъдат разпитани до утре сутринта.
Искам да го пазите денонощно. Вървете там.
Антъни Сардо.
Ралф Сайдман.
Франк Серпико.
Франки!
Съберете се!
Полицай Серпико.
Качете се горе.
Разучи картата на участъка. Тази седмица си първа смяна.
Ако имаш въпроси, питай по-старите.
ПОЛИЦАЙ НА МЕСЕЦА
Хайде, първа смяна, започваме! Сядайте по местата си.
Стига приказки.
Искам да направя две съобщения и да ви представя двама нови.
Както виждате, 1-ви патрул е в синия сектор,
втори - в червения, а трети - в зеления.
Искаме арести, арести и пак арести.
Това е Франк Серпико, Чарли. - Здрасти, Франк.
Днес предлагаме пилешка каша.
Аз искам… Едно телешко руло.
Добре. Седнете, аз ще ви ги донеса.
Това е само мазнина.
Онова на витрината беше хубаво… - Успокой се, седни.
Какво има? - Не се превземай, безплатно е.
Това не мога да го ям.
Чарли е готин. Пускаме го да паркира на забранено.
Не мога ли да си плащам?
Принципът е - взимай това, което ти предлага Чарли.
Сектор Д - сигнал за изнасилване.
Местоположението е в района на “Гранд авеню”.
Няма ли да го поемем, Бекър? - Това не е нашият сектор, Франк.
На границата е. Ще го поема.
Кола 15-47, прието.
Господи!
Полиция! Не мърдайте!
Не стреляй! Спокойно!
Разкарайте пистолетите!
Казах, разкарайте пистолетите! Ще я заколя!
Изключи шибания фенер! Ще й отрежа главата!
Сега стойте мирни!
Точно така…
Другият си извади оная работа…
Сложи я до устата ми…
Държеше ме здраво…
Казаха, че ако не го направя, ще ме убият.
Ще бъде страхотен свидетел. - Искаш ли носилка?
Поеми го, Мускул. Ще ти звънна от болницата.
Хайде, свалячо, кажи кои са другарчетата ти.
Искаш ли да се включиш, Франк? - Не, ще попълня протокола.
Ей, Чарли, дай ми го за пет минути.
Благодаря ти.
Оня гадняр здраво те е обработил. - Ти защо не се включи в купона?
Не си падам по такива купони.
Искам да поговорим. Ще отидем отсреща в кафенето.
Без белезници.
Горе изобщо не те докоснах,
но тръгнеш ли да бягаш, ще те застрелям в гръб.
Жал ми е, че ще поемеш цялата вина сам.
Не знам дали си виновен, или не.
Имам чувството, че си отишъл само заради компанията.
Но хванахме теб. А ти дори не си беше извадил патката.
Напиши го в доклада си. - Написал съм го.
Виж се само!
Не мога да ям. - Така си е.
Не те разбирам. Да не би да си им задължен? Майната им!
Оставиха те да опереш пешкира.
Ще те вкарат в затвора.
Колко ще ми дадат?
Отвличане, содомия, изнасилване…
Няма майтап.
Разкажи ми всичко и ще се спасиш.
Ако не изпратиш някого, не мога да хвана и двамата, Маккой.
Случаят е на Мускула, а той е в отпуск още два дни.
Те са тук! Няма да чакам!
Полиция! Не мърдайте! Обърнете се!
Моля ти се бе, човек, махни тоя пистолет от главата ми.
Обърнете се бавно.
Ние поемаме оттук. Свободен си.
Какви ги говориш? Задържаните са си мои.
Сега вече са наши.
Не изглежда добре, когато патрул арестува такива престъпници.
Не ми пука как изглежда. Аз свърших цялата работа.
Наистина ли ги искаш? Могат да те накажат.
Напуснал си поста, влязъл си в училището без разрешение.
И това е само началото, нали?
И не си записал нищо. Дано се разминеш само с мъмрене.
Ще споменем, че си помогнал.
Пази се, Джим. Какви ги вършиш?
Искаш ли ей сега да те хвана?
Паскуале. - Как си, Франки?
Добре. Къде е татко? - Ще се върне скоро. Как върви?
Добре. Дойдох за обувките си.
Ето ги. - Как си, Франки?
Чудесни са. Добре работите тук.
И как си, Франки? - Питаш сто пъти. Какво ти става?
Казах ти, че съм добре. - Мислех, че ще дойдеш в събота.
Съжалявам, не можах. - Маргарет покани Мери Ан,
а тя беше разочарована… - Стига! Виж сега…
Не искам да я каниш, когато не си сигурен дали ще дойда.
Ако исках, щях да й се обадя. - Какво става между вас?
Ще ти кажа нещо, Паскуале…
По цял ден съм сред ченгета.
После излизам с Мери Ан,
а на нея баща й е ченге, брат й е ченге, чичо й - също.
Струва ми се, че и тя е ченге.
Как върви работата ти? - Има си проблеми.
Мама ми каза, че си търсиш нов апартамент.
В кой квартал отиваш? - Търся някъде около университета.
Гринидж Вилидж? - Да.
Старата махала вече не ти харесва? - Кажи на татко, че съм идвал.
А неделя? - Какво?
Вечеря?
Само недей… - Знам. Без Мери Ан.
Две съобщения:
Започва курс по разпознаване на отпечатъци в колежа “Джон Джей”.
Курсът е за тези, които искат
някой ден да работят към отдел “Разпознаване на престъпници”.
Счита се, че това е пътят към златната детективска значка.
На дъската виждате 1-ви патрул…
Не ти ли е горещо? - Влагата ме мъчи.
Знаех си, че ще кажеш така.
Мотаеш се с тоя от сума време.
Проверявай само по 1-2 признака.
Няма да пиша, че няма досие, когато може и да има.
От колко време работиш тук? - Цял живот.
Вече би трябвало да си се научил.
Не е това, Барто. Ти просто не ме харесваш.
Ти си най-голямото куку на отдела.
Стига си се заяждал, Барто.
Франки…
Какво е това? - Събирам ти ги от години.
Издръжката ти, военната ти заплата от Корея.
Внасях ти ги в банката.
Те са си твои. Не ми трябват. - Трябва да имаш спестявания.
Ще си купиш нови мебели
и ще си спомняш за майка си.
Ей, искаш ли да си купиш кученце?
Откъде ги взехте?
Мои са.
Да ти подаря едно?
Не, ще го платя. Колко искаш? - 5 долара.
Готово.
Кой иска да дойде с мен, момчета?
Какво?
Ще наглеждате ли колата и багажа ми, докато се нанеса?
Дон Кихот… Актьор или луд?
Клоун или светец?
Тези въпроси са същината на тематиката на Сервантес.
Сеньорита Ланд?
Г-н Серпико… - Конят ми е тук. Да ви повозя?
Отивам на работа в кафе “Реджио”. - Кафе “Реджио”…
Това е на “4-та” и… - На ъгъла на “3-та” и “Макдугъл”.
Да ви закарам? - Добре.
Господи, какво е това? - Портфейлът ми, не го пипай.
Това не е портфейл, а пистолет. - Трябва да се яде нещо.
За какво ти е пистолет? - Знаеш ли цирка “Барнъм и Бейли”?
Аз им дресирам лъвовете. - Говориш пълни глупости!
Ти какво работиш?
Аз съм актриса, певица, танцьорка и будистка.
Точно в тоя ред ли?
Вярваш ли, че съм ченге? - Не мога да повярвам.
АМЕРИКАНСКИ БАЛЕТЕН ТЕАТЪР
Ей, Лесли…
Как се казваха ония подскоци? - Жете.
Опитай се. - От каква позиция се тръгва?
Ето така…
В следващия живот.
Сега пък какво четеш, Серпико?
“Моят живот” от Айседора Дънкан. Била е балерина.
Кючеци, а? - Не, балет!
Нали знаеш какво е балет? - Имам представа.
Гледал ли си някога? - Не и отблизо.
Аз гледах, страхотно е. Сега ходя на уроци.
Ходя всеки ден след работа. Тялото ти става невероятно.
Личи си. - Забелязва се, нали?
Знаеш ли, че има 5 позиции. - Малко са. Прецакали са те.
Достатъчно са. - За какво?
Гледай сега… Това е 1-ва позиция.
Оттук мога да направя всичко. Да ти покажа ли?
Гледай…
Чао!
Лейт. Стайгър… - Не сега!
Изключи лампата! - Исках да чета, Потс.
Какви пози само! Такива няма и по филмите.
И как ще пикая в тъмното? - Тая сигурно е нимфоманка.
Как можеш да пикаеш в такъв момент?
Барто ще ми изследва урината. Я да погледна.
Къде е? - Гледай направо.
Направо къде? - Третият прозорец.
Нищо не виждам. - Я дай!
Свалила е щорите. Ти си голям кутсуз бе, Серпико.
Не съм виновен аз.
Какво правехте, Серпико?
Какво правехте в тъмния кенеф? Духаше ли му?
Какви ги говорите?
Не може само да сте се опипвали, духал си му!
Да не сте луд? - За това намерих изцапани гащи!
Ей там!
Сериозно ли ме обвинявате?
Кап. Маклейн, аз съм Серпико. Бих искал да поговорим.
Разбира се, заповядай.
Лейт. Стайгър няма да докладва, за да не излезе име на отдела му.
Но ти нямаш бъдеще в отдел “Разпознаване”.
Чесно да ви кажа, сър, и аз не виждам перспективи тук.
Казаха, че е стъпка по пътя към детективска значка,
но вече съм тук 2 години… - И искаш да те преместим?
Да, сър. Но не искам да слагам униформа отново.
Ще видя какво мога да направя.
Знаеш ли за моите неделни служби за полицаи-католици?
Не.
Прочети го, ще те заинтересува. Ти си католик, нали, Франк?
Да, кръстен съм. - Много добре.
Хайде, Алфи. - Пако! Липсваше ми, скъпи.
Това момиче е лудо. - Защо те нарече Пако?
Всички приятели ми викат така. Ключовете са в джоба ми.
А аз как да те наричам? Франк или Пако?
Пако.
Лесли! - Здрасти, Сали.
Лари, това е Пако.
Лари е поет и работи в една рекламна агенция.
Сали е актриса, но работи в едно фотостудио. Пако е полицай.
Страхотно. - Работя в полицията.
Пат е романистка, но работи в една застрахователна компания.
Пако е полицай. - Колко вълнуващо!
Не е. Подреждам отпечатъци. - А аз - застрахователни полици.
Трябва да подредим нещо заедно. - Имаш напредък.
Защо всичките ти приятели работят нещо, което не са?
Помисли за това. Ще те помоля за една услуга.
Не казвай на всички, че съм ченге. Остави ме да ги информирам аз.
Ти наистина ли си ченге?
Да, наистина.
Лесли е луда по мозъци. - Сериозно?! Не знаех.
Какво значи това?
Мадамата си пада по интелектуалци и по такива с много мозък.
Явно е много прозорлива.
Японският театър и картините им са прекалено стилизирани.
Така е, но…
Когато преодолееш този момент, оценяваш чистотата и силата.
Имам овчарско куче.
Семейството ми ги развъжда вече 16 поколения.
От времето на Борджиите.
Семейният герб е овчарско куче, пикаещо в гондола.
Всички те харесват, Пако, а аз те обичам.
Полицай Серпико, сър.
Махни тоя шибан мустак и се подстрижи. Това е заповед!
Приличаш на пълен идиот.
Имам ли право на обжалване? - Да. Върви при капитан Толкин.
Сгази лука и с двата крака! - Къде е кабинетът му, сър?
Благодаря.
И аз искам такъв мустак, но не ми стиска да си пусна.
Имам причини да го нося, сър. - Не е нужно да ми обяснявате.
Но аз искам. - Знаех си.
Време е да започнем да говорим езика на улицата.
Сега сме изолирани, сър. Нямаме представа какво става.
Ченгетата под прикритие носят черни обувки с бели чорапи.
Всички веднага ги познават. - Разбрах ви напълно.
Искам да запазите мустаците.
Патрулирайте с личната си кола, обличайте се, както искате.
Това е чудесно, сър. Аз смятам да стана детектив.
Без майтап? - Без…
Стой!
Какво правиш?
Господи!
Застани там.
Аз съм полицай! Аз съм, Серпико!
Аз съм полицай!
- Не можах да те позная, Франк.
Тъпо копеле! - Не те познах.
Не си ме познал, а? Стреляш, без да гледаш!
Без да предупредиш, без да мислиш!
Мамка му!
Нямам намерение да пукна така.
По дяволите, какво мазало!
Има да пишем цял месец. - Чудесно!
Знам, че не е сега моментът, но ще ме пратят на експертиза…
Така и трябва. - Трябва да се оправдая с нещо.
Направи ми услуга, Франк. Дай ни задържания.
Копеле мръсно!
Искаш задържания, а? Не ти се пише, а?
Ти си истински приятел. - Да.
И да кажеш на Толкин, че е мой!
Раздавам ви тези цигари с марихуана за мостра.
За да можете по всяко време да различите острата миризма
и да познавате дезориентиращия ефект от наркотика,
когато работите с наркомани.
Между пристрастените тази цигара е позната като
къс, бройка или джойнт.
Самият наркотик се нарича трева, стаф, чай…
Готина трева.
Трябва да хапна нещо. Я виж ти!
Това е цял склад за картофки. Искам ги!
Нещо не мога… Трябват ми 10 цента, нали?
Монетата се пуска ето тук. - Тая машина е 200-годишна.
Дръпни. - Не иска…
По-смело! - Моля те, дай ми ги!
Картофки, излезте!
Доста си смахнат за ченге. - Аз ли?
Ами ти? - Аз ли?
Ти си откачен хипар. Ние двамата…
Дай лапа.
Къде ще работиш сега? - Цивилен полицай в участък 93.
Прибери си пищова.
Ами ти? - Аз съм разпределен
в специалния отдел за разследвания към кметството.
Това е златна детективска значка.
И няма да чакаш 4 години?
Кой ти е връзката? - Познавам се с влиятелни хора.
Голяма несправедливост… - Животът е несправедлив.
Ти имаш усет към улицата, а аз към политиката.
Заедно с теб можем да прочистим града от престъпност.
Не можахме да извадим картофките…
Сега е моментът да ти кажа, Пако.
Нали помниш онзи от Тексас, за когото съм ти разправяла?
Ще се омъжа за него след 2 месеца, освен ако ти не се ожениш за мен.
Ами танцовата ти кариера? - Все някога трябва да се омъжа.
Още си далеч от "все някога". Нали работата ти беше всичко?
Така е, но…
Там ще работя и ще уча. - Къде? Във Форт Уърт ли?
Амарило. - Значи Амарило?
Ще ме поканиш ли на сватбата?
Ще попитам Рой.
Тоя участък е добър. Заповядай.
С лихварите и букмейкърите се работи от 5 до 9 дни.
Ако работиш нощем, се обаждаш.
И не се притеснявай за плана. Хващаш две проститутки и готово.
Цял ден те търся, Серпико. Това ти е от Макс Евреина.
Дадоха ми го още на първия ден.
Това е чудесно, Франк.
Ще вдигна страхотен шум. - Страшно е. Трябва да се пазя.
Знаеш ли какво ще направим? Ще го занесем на инспектор Келог.
Келог ли? - Да.
Той не е ли цивилен полицай?
Той е замесник началник на целия Криминален отдел.
И какво? - Аз му съдействах да го назначат.
Дължи ми услуга и е най-честният полицай, когото познавам.
Довери ми се, Франк.
Тези неща бяха ежедневие едно време, в лошите времена.
Тъжно е, че все още ги има.
Глупаво е да вземеш плик от човек, когото не познаваш, Серпико.
А какво трябваше да направя? Не знаех какво има вътре.
Има две алтернативи.
Мога да те заведа при следователя, но той ще докара работата до съд.
Не ми се иска. - Разбирам те. Така ще се разчуе.
Още преди да се стигне до процес, ти ще си на дъното на реката.
Каква е другата възможност? - Да забравиш.
А какво да правя с това?
Имаш ли една минута, сержанте? - Да.
Не знам какво да направя с това.
Ще ги изпратя на някоя благотворителна организация.
Алфи!
Това Бьорлинг ли е?
Не, ДиСтефано.
Бях сигурна, че е Бьорлинг.
Не е.
Оттук се чува по-добре.
Това е покана, нали? - Да. Има и кафе.
Трябва да бързам за болницата.
Обадете им се, че сте болна. Нали е болница!
Не съм такава. - Да не сте всеотдайна?
Така е. Мъжете не го понасят. - Те нищо не разбират.
Имате хубава градина.
Значи я харесвате? - Добре, де, харесвам я.
Нали знаете какво казват? - Не, какво?
Щом обичаш градината на един мъж, значи обичаш и него.
Хареса ли ти, Алфи?
Аз им ги върнах, сър. Трябва да се махна от 93-ти.
Нали беше подал молба в Отдела за борба с наркотиците?
Всичко беше добре, докато не казах, че съм цивилен.
Все едно умрях за тях. Мислят, че всички сме корумпирани.
Мога да отида в 7-мо отделение в Бронкс,
но ако и там е същото, не искам.
По скоро ще вдигам телефоните в отдела за испаноговорящи.
Някой казвал ли ти е, че имаш склонност към самосъжаление?
Не, вие сте първият.
Имам един приятел в 7-мо - Рой Палмър, администраторът им.
Ще поговоря с него. - Благодаря, сър.
Франк, обажда се кап. Маклейн.
Бихте ли изчакали за момент, сър?
Извинявайте. - Видях се с инсп. Палмър.
Той ме увери, че 7-мо отделение е чисто като бебешка съвест.
Това бяха точните му думи.
Казах му, че си отличен и работоспособен човек,
че имаш брада и говориш испански, и че работиш под прикритие.
Беше възхитен. - Това е добра новина. Благодаря.
Откога правиш записи?
Маклейн каза, че Палмър казал, че 7-мо е чисто като бебешка съвест.
Ако е така, значи край на проблемите.
7-мо отделение?
Нагоре.
Франк! Здрасти, радвам се да те видя!
Чух, че ще идваш тук. Запознай се с Нейт Смит.
А това е Джейми Моралес.
Тук страшно ще ти хареса. Ще се видим по-късно.
Ела да арестуваме един тип заедно. - Първо да се представя.
Майната му, после.
100 долара срещу “Минесота”. “Грийн бей” - 12,5 срещу…
Тъпо копеле! Нали ти казахме, че не бива да се появяваш тук!
Никой не ми е казвал. Честно. - Глупости!
Хайде да се поразходим.
По стотарка на човек. - Не става. Ще те арестуваме.
Ще ви дам по двеста, Киоу. - Много стиснат си станал, бе.
По триста. - 300?!
Чу ме добре.
Добре, по триста. - Ще те заведем и ще те пуснем.
Искаш ли да го запишеш, Франки? - Не, ще отида да се представя.
Вземи го. Така ще се запишеш. - Не, качвам се горе.
После ще си поговорим, нали, Франк?
Мръсникът даде само 200, защото съм го бил заключил.
Парите са си твои.
Знаех си, че няма да ги вземеш.
Обадиха ни се във връзка с теб. Анонимно обаждане.
Казаха, че не може да ти се има доверие.
Защото не взимам пари, нали? - Че как ще ти имаме доверие?
А и ти си доста странен. По-старите доста се разтревожиха.
Казах им, че те познавам, и че няма да навредиш на ченге.
Не би навредил на ченге, нали? - Зависи какво е направил.
Грешен отговор, Франк.
Франки!
Не правим нищо лошо, парите са от хазарт.
Не са от наркотици, не вредим на никого.
Така или иначе ще има хазарт. - Не е нужно да се оправдаваш.
Искаш ли малко чай? - Тая гадост не я пия. Искам кафе.
Какво те притеснява? Ние не се увличаме.
Пипаме много внимателно.
Заключваме негрите и мексиканците, защото могат само да ни издънят.
Но италианците са друг случай. На тях може да се разчита.
Всичко си анализирал, а? - Естествено! Струва си.
Знаеш ли по колко пари падат?
Нямам представа. - По 800 долара месечно.
По 800 долара за пазар на гаджето ти, без данъци.
Първите 2 месеца не се взимат, докато момчетата те преценят.
Но не ги губиш, защото ги вземаш, когато напускаш отделението.
Нещо като обезщетение.
Помисли си добре дали ще се включиш.
Виж ме! Треперя.
Цял живот съм искал да съм ченге. Откакто се помня.
Спомням си един път…
Имаше някакъв домашен скандал. Някой намушкал някого.
Около блока имаше тълпа.
Бил съм 9-10 годишен. Ей такъв! Отидох да видя какво става.
Бяха сложили заграждения с червени светлини.
Не виждах абсолютно нищо.
Питах всички дали знаят нещо, но никой не знаеше.
Голямата тайна беше скрита някъде зад тълпата.
Изведнъж тълпата се раздели. Като морето пред Мойсей.
Излязоха момчетата в синьо и аз си казах: “Те знаят.”
Но какво знаеха?
Учудващо е, невероятно е,
но се чувствам като престъпник, защото не вземам пари.
Напрягаш се, като говориш за това. - Чудно защо ли!
Ела…
Точно там.
Искам да ти задам един въпрос. Харесваш ли ченгетата?
Ти си ми първото ченге.
Когато ти разказвам, вярваш ли ми? - Защо не?
Шокирам ли те? - Не много.
Какво ми става? - Всички знаят за ченгетата.
Знаеш ли историята за Мъдрия крал? - Не, но явно ще я науча.
Един крал управлявал кралството си.
Там имало един извор, от който всички пиели вода.
Една нощ дошла злата вещица и отровила извора.
На другия ден всички, освен краля пили вода и полудели.
Те излезли на улиците и си казали: “Да свалим краля! Той е луд.”
Тогава той отишъл и пил от извора,
а на другия ден всички се радвали, защото краля си върнал разсъдъка.
Май искаш да ми кажеш нещо. - Аз ли?
Ела да те запозная с един човек. Ставай, стига си дремал!
Какво става, мамка му?
Франк, запознай се с Дон Рубело. Той ще ти бъде партньор.
Ако не искаш да работиш с тоя откаченяк, аз ще го взема.
И да изпиша две кофи мастило? Не, ще се спогодим.
Нали сме италианци.
Каква е тая мишка? - Партньор ми е. Дресирах я.
Надушва хероин.
Пускаш я, тя го надушва, намира го и после ти го носи.
Чувал съм за това. - Чувал ли си?
Тоя Върнън дето го търся,
събира облози, а не си плаща процента.
Лесно ще го открием, той обикаля, а сега е пиков час.
Сега ще ти обясня всичко направо.
Аз и още двама куриери събираме парите на отделението.
Това ти намекваше Киоу.
Ние тримата събираме процента два пъти месечно.
Ето го!
Кучи син!
Внимавай!
Къде са парите?
Бъзикаш се с мен, а? - Знаеш, че съм закъсал.
Три пъти те чакам и не идваш! - Ще ги дам довечера, кълна се!
Не ме арестувай!
Давам ти последен шанс, Върнън! Прецакаш ли ме, заминал си!
Ще се видим в “Домино” в полунощ. И да носиш 300 долара, разбра ли?
Да вървим, Франк.
Тая квартира ми е за почивка. Някой ден ще си викнем курви.
Ще си направим купон.
Натроши лед, пиенето е там.
Какво реши за парите, Франк? - Виж, Дон,
ако бях беден, или имах семейство… Но аз имам пари и нямам семейство.
Защо тогава да се набутвам? - Набутваш се като не взимаш.
Внимавай момчетата да не разберат. Ще ти кажа какво ще направим.
Ще ти събирам дяла. Ако размислиш, той ще бъде тук.
Всичко, до последния цент. Ето тук.
Какво ще пиеш? - Сипи ми един скоч.
Ще купя и цветен телевизор за мачовете. Я сипи един джин, а?
Качвай се.
Това е поверителна среща. - Но той е полицай. Мислех, че…
В никакъв случай! Добре…
Съобщих на комисаря Дилейни всичко, което ми разказа.
Той иска да стоиш мирно и да събираш информация.
Да бъдеш негови очи и уши.
Той каза, че се радва, че има почтени хора като теб.
Кога ще ми се обади? - Ще те потърси, когато трябва.
Ще ме потърси?
Положението ми е напечено. Нямам много време за чакане.
Трябва да имаш търпение. Търпение и вяра.
Когато комисарят казва, че ще те потърси, значи е така.
Бог да те пази, синко.
Мариано се е спекъл, ще го оставим на мира замалко.
Фалко има двама букмейкъри, за които не си плаща. Провери го.
Здрасти, Франк.
Рубело го местят, ще трябва да работиш с нов човек.
Ал Сарно, запознай се със Серпико.
Кой ще поеме новото място, дето го отвориха до Хънтс Пойнт?
Ти ли си новият бирник, гадняр? Какво стана с Рубело?
Чакай малко.
Знаеш ли, Франк, понякога се питам: “Какви ги върша?”
Ако това някога се разкрие… Господи, семейството ми!
Дъщеря ми.
Пее в операта в Сан Франциско. Хористка е.
Пръснах много пари по нея.
Един път исках да се откажа и щяха да ме изядат.
Така че просто продължих.
Единствения начин да се откажеш, е да се върнеш при униформените.
Гледай как се събират парите. Ето, вземи си твоя дял.
Аз не съм в играта. - Как така?
Ей така! Не вземам пари.
Ти се майтапиш. - Истина е, не вземам.
А какво правехте с Рубело? - Питай него.
А къде отиваше дялът ти? - Питай Рубело.
Тогава сам ще отида при Дилейни. - Не те съветвам, Франк.
Вие не разбирате, минаха седмици… - Разбирам чудесно.
Но сега те знаят, че не вземам. - Направих, каквото можах.
Предаде се. Повече няма да си мръдне пръста.
Нищо няма да стане отвътре. Началниците също са ченгета.
Комисарят не ти се обади, а? - Пълно мълчание.
Да потърсим някой извън полицията. - Къде?
В канцеларията на кмета.
Канцеларията на кмета? - Имам един приятел от “Принстън”.
Това е връзката, която имам. Той не е равнодушен.
Знаеш ли какво правим? Излизаме извън полицията.
Бомба! Всички цивилни полицаи и един-двама лейтенанти!
Направо бомба!
Това са 150 000… Не, 250 000 долара годишно.
И то само в един участък. Невероятно!
Това, което е нужно, е едно истинско разследване.
Кметът ще се погрижи за това.
Маклейн и Дилейни не са направили нищо!
Невероятно!
След няколко дена ще имат тайна среща.
Положението на Франк е напечено. - Да, ясно.
Бях чувал слухове, но досега не се бях сблъсквал.
А когато всичко идва от действащо ченге, е направо супер.
Аз искрено те уважавам и съчувствам на проблемите ти.
Ало, обажда се Джери Бърман. Той там ли е?
Добре, ще почакам.
Кажи какво стана, Пако? - Искам едно питие.
Оня ще отиде при кмета.
При кмета!
Ела тук, Алфи! Отиваме при кмета!
Чувствам се направо унижен. Преживях лично поражение.
Но въпреки това, има приоритети. - Какви приоритети?
Това, че ни чака дълго и горещо лято
и се очакват бунтове.
Кметът не иска да враждува с полицията.
Виж, наесен…
Тогава може би ще е възможно ситуацията да се преразгледа.
Франк!
Гнила работа! Бъзливци! Цялата система е корумпирана!
Кой е? - Франк, трябва да поговорим.
Държиш се като дете, Франк! - Пусни го!
Ти го пусни.
Здрасти.
Съжалявам, че те забърках. - Глупости! Аз сам се забърках.
Невероятно! Супер! Прекрасно! Бомба!
Приоритети. Ти и важните ти приятели!
Контактите ти с големи имена! Боб Блеър - тежкарят от “Принстън”!
Горещата връзка с кмета! - А ти кой си бе, копеле?
Идваш да молиш за помощ, хленчиш. Пострадалият невинен светец.
Кой те излъга, че в полицията е като на бойскаутски лагер?
Какво очакваш, магьосник ли? Големият татко,
който идва на бял кон, щрака с пръсти и светът се обръща?
Говори си, ти само това можеш! - Опитах се да ти помогна!
Виновен ли съм, че не им пука? И моята глава падна заради теб.
Главата ти си е на раменете. - И ти не си толкова зле.
Готви се за нова битка, защото имам нова идея.
И ти, и идеите ти не ставате! - Ще говорим с Форман, Франк.
Поредната голяма клечка!
Можем да говорим и с един приятел от “Ню Йорк Таймс”.
Страхотно! Да отидем в “Таймс”.
Така поне всички ще разберат! - Няма никаква опасност.
Залагаме моя задник! - Той вече е заложен!
Това си е моя работа! На теб ти нямам доверие!
Майната ти!
Искам къщата да е чиста! - Не си го изкарвай на мен.
Не искам да събирам боклуци!
Скъпи, лягай си.
Здрасти, Франк.
Знаем за какво сме се събрали, затова да прескочим глупостите.
Какви сте ги вършили с Дон Рубело?
Не съм взимал никакви пари и няма да взимам.
Той каза, че ще ми събира дяла, за в случай, че размисля.
Аз не съм размислил. - Лъжливо копеле!
Аз ще се оправя с Рубело. Той ще върне парите.
Отсега нататък никакви куриери. Всеки сам ще си събира парите.
Без компромиси.
Ами ти, Франк? Ще ти върна парите. - Защо да започвам сега?
Така ще успокоиш всички. - Давай ги за благотворителност.
Хайде, само по 100 на месец за разходи?
За секретарка и бизнес обяди ли?
Добре. Ще си делим неговия дял.
Ти си идиот, Франк.
Ако вложат тая енергия в работата, ще изчистят града за седмица.
Край на престъпността.
Ако можех да работя сам! Как искам да работя сам!
Но те искат да ме всмучат. - Повтаряш го стотици пъти, Пако.
Всички са корумпирани, а на никой не му пука!
Трябва да има някакъв начин. - Хайде да отидем на кино, скъпи.
Какви ги говориш? Как да отида на кино?
Ако разберат нещо, ще ме убият!
Или крещиш, или лежиш и не говориш! Вече не издържам!
Изобщо ни те пука, нали? - За мен си важен само ти!
Затова ме боли да те гледам така!
Уплашен си, нещастен, страх те е да отидеш на работа!
После ми писва да те слушам и се мразя за това!
Никога не ти е харесвало това, че съм ченге.
Обичам те, Пако. Искам да се оженим, да имаме деца.
Аз не искам! - Защо тогава не избягаш?
А ти защо стоиш? - И аз не зная.
Тогава действай.
Какво имаш? - Ще заключиш ли един бял?
Пробвай ме.
Тоя е труден. Италиански мафиот.
Още ли си навит? - Не се ебавай, а говори.
Лихвар е. Върти и хазарт.
Толкова е самоуверен, че сам ходи и си събира облозите.
Къде е мястото?
Стой! Аз съм полицай.
Ей сега… Арестуван си.
Помислих те за наркоман. - Дай ми пачката от джоба си.
Ти си готин. - Да, знам. Какво е това?
Искаш да си изпатиш повече ли? Дай ключовете от колата.
Къде са те крили досега? - Ще ти се да знаеш, нали?
Задържан е за незаконен хазарт. Аз ще претърся колата му.
Къде е Корсаро? - Смит го заведе горе.
Помислих го за шибан наркоман.
Ей, Руди, трябва да видиш…
Ей, ти! - Кой?
Ти! Ела и си изпразни джобовете.
Няма да го направя. - Ще правиш, каквото ти казвам.
Тоя май се газира, а?
Франк, успокой се!
Разкрачи се! - Руди си плаща, Франк!
Ти не се бъркай!
Какво е това? Влизай вътре!
Донесох ти досието на Корсаро, Серпико.
Виждате ли?
Това е за приятеля ви Корсаро. Прочетете го!
Лежал е 15 години за убийство на ченге.
Радвам се да те видя, Франк. - Това беше! Не мога повече!
Ако трябва, пак ще сложа униформа. Не мога да чакам Дилейни повече.
Не мога повече. - Комисарят не се ли обади?
Не се обади, няма разследване… - Нямах представа, Франк.
Осъществих връзка извън полицията. Ако трябва, ще го направя отново.
Каква връзка? Господи! Ние сами си оправяме бакиите!
Ще те дам под съд за това! - Само че нищо не оправяме!
Загазил си здраво! - Вече изобщо не ми пука!
Ще говоря, с когото трябва! - Нищо няма да правиш!
Чу ли ме? - А какво ще правя?
Ще чакаш да ти се обадя! Ще чакаш, Франк!
Какво трябва да направя?
Става въпрос за живота ми!
Серпико, инсп. Палмър те вика.
Убийствата в участъка са 14 за август, 20 за септември…
Серпико!
Инспектор Палмър?
Заместник главен инспектор Дейли и инспектор Гилбърт те очакват.
Ела в кабинета ми.
Капитан Маклейн ми се обади.
Запознах Дейли и Гилбърт с обвиненията ти.
Защо толкова време ни си ни казал нищо?
Тези господа не ги познавам.
А вие казахте…
Вие сте казали на кап. Маклейн, че 7-о е чисто като бебешка съвест.
Не си единственото честно ченге. И моето досие е чисто.
Инсп. Гилбърт дойде при нас от Поверителни разследвания.
Значи знаете нещо?
Не разбирам, комисарят Дилейни знае всичко от самото начало.
Нищо не съм чул.
Но разбирам объркването ти, Франк.
Все едно се опитваш да се измъкнеш от чувал, нали?
С кого извън полицията си говорил, Франк?
Това няма никаква връзка с обвиненията ми.
Да попитаме Серпико дали ще ни съдейства.
Трябва да знаем дали има основания за разследване.
Ами ще трябва… Ще трябва да си помисля.
Какво има да мислиш?
Как отделението ще се разследва само?
Имаш право.
Но ти би съдействал на едно обективно разследване?
До известна степен. Не искам да ме забъркват.
Искам просто да си върша работата. - Разумно искане.
Ще те потърсим.
Инспектор Палмър, може ли за минутка?
Беше ли нужно всички да разберат, че ще се срещна с тези хора?
Вярвате ли, че има основания за едно такова разследване?
Да, комисар Дилейни. - Тогава действайте.
Не трябва ли вие да водите такова разследване?
Не. Вие имате достатъчно опит.
Ако имате въпроси, обръщайте се към г-н Галахър.
Г-н комисар…
Серпико твърди,
че инсп. Маклейн е говорил с вас за случая преди известно време.
Да. Спомням си нещо такова.
Не можем да следим целия парк “Кротона”.
Трябва ни точното място! - Дадох ви цели 36 места.
Какво искате, да ви го прошнуровам и подпечатам ли?
Вие водите разследването, не аз. - Да се върнем на лейт. Смит.
Лейтенант Смит ми каза,
че ако не искам парите, той ще ми ги пази на тавана си.
Ще го преместя утре. - Майната му! Преместете мен.
Серпико.
Чувам, че пееш за парите пред някакви следователи.
За какви пари да пея, когато изобщо не вземам.
В Серпико няма нищо лошо.
Той е чист, нали?
Упражняваш се в претърсване?
Не, търся да си купя касетофон на старо.
Да нося микрофон ли? Те ме претърсват всеки ден!
Хайде, Франк!
Ако има запис, значи ще трябва да свидетелствам, за да потвърдя.
Но аз няма да дам показания. Трябва да пусна паркинг-метъра.
Франклин, пусни му монета.
Франк, познаваш ли областния прокурор Хърман Таубър?
Да, гледам телевизия.
Искам да те поздравя, за това, което правиш, Франк.
То е направо уникално. Трябва да се гордееш със себе си.
Всичко това ще завърши с процес
и Франк Серпико ще е главният свидетел.
Вървете по дяволите и вие, и всички останали.
Аз няма да давам показания. - Чакай една секунда, Франк.
Няма от какво да се плашиш. - Мен не ме е страх.
Въобще не ми пука кой знае, но цялото ви разследване е въздух.
Може ли и аз да кажа нещо? - Вие не преследвате корупцията.
Ще жертвате няколко ченгета,
за да спасите Дилейни и другите, които знаят от години.
Затова няма да свидетелствам.
Какво е това? - Каквото пише. Напускам те.
Тъпотия! “Тръгвам си. Ако искаш да говорим, във “Филикс” съм.”
Не исках повече кървави сцени. Не ми се щеше да крещиш.
Ще крещя, където си искам!
Няма да крещя.
Седни.
Това ще продължава вечно и ще става все по-зле.
Ако се предадеш, аз ще съм виновна.
Как ще изоставиш любимия си? Бъдещия баща на децата си?
Никога не си ми говорил така.
И ако се върна, никога вече няма да го повториш.
Ти искаш да си свободен, необвързан,
за да можеш да се бориш за каузата си и да се измъчваш.
Пако…
С теб се чувствах така сигурна, така любяща…
Остани с мен, Лори.
Хайде, остани! - Не.
Колко ви дължа?
Лори!
Какво правиш?
Ти ли ще си тръгнеш, или аз? - Аз не отивам никъде.
Свършено е!
Какви са тия глупости, че нямало да свидетелстваш?
Знам кой сте вие, г-н Грийн.
Може би, ако вие бяхте започнали това разследване,
аз щях да дам показания. Но вие идвате твърде късно.
Глупости! Нерешителна госпожица! Щях да дам, нямаше да дам…
Да, като госпожица, която година и половина е прецаквана
от типове като Келог, Маклейн… - Аз не съм Келог или Маклейн!
Няма да се отърват, Франк.
Това ще е най-голямото дело от случая “Хари Грос” насам.
А аз оставам сам на улицата, нали?
Нямам един приятел в отделението.
Стига с тия глупости! Затварям ченгета от 30 години.
Името ми е написано във всеки кенеф на участък в града.
Виждал съм, сър. - Нямал приятели!
Аз съм евреин и правих кариера във време, когато това беше лошо.
Сънувам кошмар как получавам инфаркт на полицейския парад
и 9000 ченгета весело маршируват върху трупа ми.
И аз нямам приятел полицай. - Аз ще ви стана приятел.
За теб ще направя изключение. - Не се прави на примадона, Франк.
Стига театър… - Защо пък да съм примадона?
Искам само да се предпазя.
Ако искаш да има процес, ще трябва да свидетелстваш.
Готови отдясно, готови отляво,
готови на огнева линия…
Какво ще кажеш на процеса, Франки?
Зависи какво ще ме попитат. - Кой взема пари?
Нямам представа. - Но ти знаеш, Франк.
Аз те харесвам, Франки. Не искам да пострадаш.
Но много хора са застрашени.
Не казвам, че ще се случи, но може.
Не е нужно да те убиват, могат просто да се забавят.
По теб стрелят, а те не гледат.
Или ще ти направят толкова капани, че сам ще влезеш в някой от тях.
Благодаря за предупреждението. - Майната ти, Франк!
Нямам какво да добавя. Има ли други въпроси?
Слушам ви, г-жо Крист.
Полицай Серпико е постъпил в 7-о отделение преди доста време.
През цялото това време тези неща са се случвали.
Защо г-н Серпико не е докладвал за тези престъпления,
още веднага щом ги е видял? - Искам да отговоря…
Въпросът на г-жа Крист едва ли има връзка с разследването.
Искам да отговоря.
Серпико не е в противоречие със закона и полицейския си дълг.
Дори напротив. Нямам готовност да продължа нататък, ваша милост.
Благодаря ви за показанията.
Съдът се разпуска до 10 ч. утре сутринта.
Защо не каза за Дилейни и Келог?
Това е сериозно дело за полицейска корупция.
Не можем да обвиняваме без доказателства.
Това са глупости и ти го знаеш.
Всички знаят, че прокурорът може да говори, каквото си иска.
Ти изобщо не докосна проблема. Не каза нищо за шефовете.
Как може да има такава корупция и никой да не знае?
Заминават няколко човека в Бронкс, но не и в Куинс, Бруклин, Манхатън.
Не забравяй за Канзас Сити. - Най-голямото дело след Хари Грос!
Виж, Франк… Ти си смел и честен.
Ще вземеш златна детективска значка.
Това е страхотно. Май това е най-важното.
Взимам си значката и забравям. - Знам, че ти е трудно, Франк.
Защо станах враг на всички тук? - Уредих да те преместят.
Къде, в Китай ли?
Този има 14 патрона. Армия ли очакваш?
Не, само едно отделение.
Таубър, имам данни, че Серпико е педал.
Спипали са го в тоалетната. - Това е глупаво и вие го знаете.
Дайте му една златна значка и ще убедите много хора…
Не и докато аз съм комисар!
Кабинетът на началника?
В дъното.
Ей, Серпико, в Бронкс говорят, че си изпял всичко пред съда.
Кажи, че не е така.
Не е така!
Ние се оправяме с такива като теб. Ще ти отрежа езика…
Не мърдай!
Полицай Серпико се явява, сър.
Аз съм инсп. Ломбардо и искам да ти стисна ръката.
Хубаво е да имаш и честен човек в екипа.
Избра ли си партньор?
Не е важно кой съм избрал, а дали някой иска да работи с мен.
Ако не си намериш партньор, аз ще работя с теб.
Става ли?
Как ще минем покрай постовете? - Колко са? Един…
И още един…
Трима са. Какво ще кажеш да минем по аварийното стълбище?
Да вървим.
Какво, ще се пробваме ли?
Добре ли си? - Отново се чувствам ченге.
Ченгета!
Франк, ела!
Мърдайте! Наредете се до стената!
Какво става? Кои сте вие? - Ние сме полицай!
С лице към стената! - Искам да ви видя картите.
Ето, гледай! - Вие откъде сте?
От 8-ми участък. - Не сте оттам! Тази сутрин платих!
Какво е това изнудване? - На кого си платил?
На никого. - На кого си дал пари?
На никого! Пусни ме!
Проследихме всичко. Няма съмнение.
Мрежата тук в Манхатън е по голяма и по-съвършена
от тази в Бронкс.
Парите тук се събират… Направо е невероятно…
Парите се събират от пенсионирани полицаи.
Така цивилните не се замесват.
Имаме нужда от помощ по този случай, шефе.
Щом нямате доверие на собствените си хора,
защо не си съберете новобранци от полицейската академия?
При цялото ми уважение, това е последната надежда, сър.
Има много честни полицаи, които с радост ще ни помогнат,
ако ръководството ги окуражи. Но сами няма да го направят.
Цял живот се боря да запазя имиджа на полицията
и да предпазя комисаря Дилейни от незаслужени обиди отвън.
Това е, нали? Само това е важно?
Искате да знаете само с кого извън полицията съм говорил.
Здрасти, задник. - Кой се обажда?
Франк. - Къде си?
Искам да отида в “Таймс”.
Това е сериозна стъпка, Франк.
Не знам дали сега е моментът.
Искам само да направят запис, за в случай, че нещо стане с мен.
Искам да запишат всичко.
Не знам дали ще свършим работа.
Дали “Таймс” ще рискуват да повярват на две прости ченгета.
Ами ако и един инспектор дойде с нас?
Имам 20 години служба.
Купих тая къща с 500-годишна ипотека.
Намалете телевизора! - Хайде, всички в леглата.
Хайде, качвайте се.
Това е против правилата, ако поискат, ще ме уволнят.
А ако ме уволнят, нямам какво друго да правя.
Стига толкова приказки. Ще ви подкрепя напълно.
“Таймс” и “Нюз”. Аз плащам, момчета.
Мамка му!
Господи! Знам какво ще направят сега.
Дилейни ще отрече всичко. Кметът ще каже нещо честно.
Дилейни ще смекчи тона, а кметът ще назначи комисия.
“Майор Линдзи обяви създаването на комисия за корупцията.”
Защо не съм в първия параграф? Не мога да повярвам.
“Таймс” действа с добре познатия ни Маккартистки подход.
Аз направих изявление, което ще стигне до всеки участък…
Кметът назначи специална комисия, оглавена от Уитман…
Да, влез.
Това е наградата ти, Франк. Местят те в Наркотиците в Бруклин.
Оставаш цивилен, дават ти обикновена значка.
Вече ми липсваш, Франк.
Виж, Франк…
В Наркотиците трябва да си много внимателен.
Там е лесно да те ранят…
Да ти направят клопка.
Ей, Серпико, качвай се!
Не носиш микрофон, нали?
Добре, нещастник…
В Бронкс номерата ти минават,
но тук при нас 800 на месец са смешна работа.
Миналата седмица един пласьор
прати няколко от куриерите си да съберат по 40 000 всеки.
Изчакахме да ги съберат и ги ударихме.
Разделихме си 120 бона.
Това са големи пари и ти не бива да се ебаваш!
Разбрах те. - Добре. Сега се разкарай!
Човекът се казва Лимбо. Апартаментът е на едно гадже.
Продава хероин. - Ние отиваме на ъгъла.
Ти ще стоиш отпред.
Видиш ли някого, сваляш си очилата и започваш да ги бършеш.
Ако продължаваме да стоим тук, ще ни забележат.
Защо не отидеш да провериш? - Отиди ти!
Не съм облечен подходящо. - Ще те заведа да се изтупаш.
Лимбо…
Полиция! Не мърдайте! - С лице към стената!
Ръцете на стената! Разкрачете се!
Видях как става. - Да хванем Лимбо!
Полиция!
Какво чакате?
Полиция! Хвърли оръжието!
Кои са тези хора? - Г-н и г-жа Серпико.
Къде е синът ни? - Сега ще го докарат.
Искаме да го видим! - Само 5 минути.
Госпожо Серпико, нося ви добри новини.
Куршумът е бил малък калибър.
Не е засегнал мозъка,
нито гръбначния стълб.
Случаят е много тежък,
но състоянието му е стабилно.
Благодаря, докторе.
Недей да влизаш там! - Защо?
Не говори с него. Казват, че бил гадняр.
Как си, момче?
Как си?
Искаш ли да видиш пощата ми? - Да. Вече си голяма клечка, а?
"Умирай бавно"
"Време е да пукнеш, боклук"
Сид…
Искам да разкараш тия шибани ченгета от вратата ми.
Поне в Комисията те харесват. Искат да дадеш показания.
Оправдаха Хайнеман и Хулио. Предложиха и трима ви за награда.
Много весело.
Много весело…
Обичаш ли ме, Франческо? - Винаги съм си падал по теб, Сид.
Това е златната ти значка.
И защо ми я дават?
Защото съм честно ченге ли?
Или защото съм достатъчно тъп, за да ме гръмнат в лицето?
Кажи им да си я заврат отзад!
Не я искам!
Е, добре…
Това са фактите, Франк.
Ще починеш няколко месеца.
Няма да можеш да чуваш с лявото ухо.
Имаш още две парчета от куршума. Едното е близо до сънната артерия.
Ще трябва да го следим.
Лявата ти страна ще изтръпва.
Понякога ще ти се вие свят, но като цяло ще си добре.
С появяването си тук, се надявам да спестя на колегите си
напрежението и объркването, на които бях подложен аз
от преките си началници затова, че исках да спра корупцията.
Чувствах, че ги принуждавам, да действат против волята си.
Все още няма създадена атмосфера, в която един честен полицай
да може да работи, без да бъде обект на презрение за колегите си.
Корупцията не може да съществува, ако не се толерира от най-високо.
Това разследване може да се счита за успешно,
само ако получим уверения, че това ще се промени.
За да се осигури това е необходим постоянно действащ,
независим контролен орган, подобен на тази комисия.
Франк Серпико напуска полицията на 15-и юни 1972 г.
Той получава почетен медал за проявена храброст.
Понастоящем живее в Швейцария.
Участваха още: ДЖОН РАНДОЛФ
ДЖАК КИХОУ
БИФ МАГУЙЪР
БАРБАРА ИДА-ЙЪНГ
КОРНИЛИЯ ШАРП и др.
Превод МАЯ ИЛИЕВА
Редактор ДАНИЕЛА РАДИЧКОВА