Съседите са слушали обичайният двучасов семеен скандал.
След това са чули гърмежите.
Престъпление от страст.
Да, само погледни цялата тази страст по стената.
Случаят е ясен, остава само бумащината.
Детето им видяло ли е?
Какво? - Детето.
Що за въпрос е това?
Всички ще сме доволни, когато се отървем от теб, Съмърсет.
Ти и твоите въпроси.
"Детето видяло ли е?" На кого му пука?
Този е мъртъв, жена му го е убила. Останалото, не е наша работа.
Детектив Съмърсет?
Аз съм детектив Милс.
Извинявайте, че ви прекъснах.
От 20 минути съм в града и ме докараха тук.
Милс, да идем в някое заведение.
Ако може да е в околността.
Нямам много време покрай това преместване.
Исках да ви питам за нещо, когато говорихме по телефона.
Защо тук? - Не разбирам.
Всички тези усилия да ви преместят.
Това е нещото, което ме озадачи.
По същата причина, по която и вие, преди да решите да напуснете.
Току-що се запознахме.
Може би не разбрах въпроса.
Много е просто.
Правили сте всичко възможно, за да ви разпределят тук.
Никой друг не го е правил. - Мислех, че ще е за мое добро.
Ще се радвам, ако спрем да се заяждаме.
Вие определяте правилата. - Да!
Искам да гледаш и искам да слушаш.
Не съм обикновен пазач. Работил съм пет години в "Убийства".
Но не и тук. - Разбирам.
През следващата седмица, ми направете услуга и го запомнете.
НЮ ЛАЙН СИНЕМА представя
Една продукция на: Арнолд Копълсън
Един филм на: Дейвид Финчър
Брад Пит
Морган Фрийман
С Е Д Е М
ПОНЕДЕЛНИК
Повтори пак.
Мислех, че се преместихме, за да сме далеч от шума.
Серпико трябва да върви.
Може би ще искаш да си махнеш гурела, Серпико.
Махна ли го? - Да.
Добре.
Кафе?
Нищо не е докоснато. Всичко е, както го намерихме.
Кога е настъпила смъртта? - Както казах, нищо не е пипано,
но лицето му е в чиния спагети от около 45 минути.
Не му ли проверихте пулса? - Не ме ли чухте? Тоя тип не диша.
Освен ако не може да диша сос за спагети.
Значи така стоят нещата?
Извинете ме, но той стои в собствените си изпражнения.
Ако не е мъртъв, досега да беше станал.
Благодаря ви!
Аз ви благодаря!
Чудя се...
Какъв беше смисълът на разговора, който проведе?
Не знам. Колко пъти е намирал мъртъвци, които не са мъртви.
Зарежи.
Някой да звънне на "Гинес". Имаме нов рекорд.
По-добре на "Наш дом".
Кой каза, че е убийство? - Никой.
Сърцето му сигурно е голямо, колкото буркан.
Ако не е убийство, просто не знам.
Какво ще кажеш за това?
Имахме такъв случай.
Лежи си човека мъртъв, с нож в гърба.
Убийство, нали?
Мамка му.
Все едно, имаше голяма застраховка, нали се сещаш?
Закрепил върха на острието на гърба си.
Пробвал се е няколко пъти, но все се прецаквал.
Би ли млъкнал, моля те?
Чакай малко.
Какво?
Тук има кофа.
Какво има вътре?
Боже! Повръщано.
Има ли кръв?
Не видях. Провери, ако искаш.
Мислиш, че е отровен?
Много идейно! - Мислиш, че е отровен ли?
Хайде, мацки, следователите чакат отвън.
Няма място за всички тук.
Място има. Светлината е проблем.
Детектив Милс, ще помогнете ли на полицаите да разпитат съседите?
Какво?
Изпрати следователите, като излизаш.
Мъртъв е.
Благодаря, докторе.
Чел си досието ми, нали? Видял си работата ми.
Не.
Извървял съм си пътя дотук. Занимавам се с това отдавна.
И?
На значката ми пише същото, като на твоята.
Виж, взех решение.
Трябваше да обмисля цялостта на престъплението.
Не можех да се тревожа, дали си изкарал добре на детската площадка.
Слушай, само не ме отебавай. Само това те моля.
Не ме отебавай.
Мъртъв е от доста време, но не от отрова.
Леле, как може да се запусне така човек?
Трябваха четирима санитари, за да го качим на масата.
Как ли е излизал през вратата?
Стига, очевидно е бил затворен.
Погледнете колко е голям стомахът му.
И тези странни белези.
Вижте размера на сърдечния канал, където храната...
Това нищо не ми говори.
Има следи от разширение около дванайсетопръстника,
а и външната стена е разкъсана.
Ял е докато се пръсне?
Не се е пръснал наистина, но е получил вътрешен кръвоизлив.
Има кръвоизлив на стомаха.
Значи е умрял от преяждане.
И да, и не.
А тези синини тук?
Още не съм установил.
От дуло на оръжие? - При силен натиск, може би.
Точно така. Белезите отпред са получени от дулото.
Дами и господа, имаме случай на убийство.
Убиецът е сложил кофа под него, докато го тъпче. Отнело му е време.
Лекарят предположи, че е продължило повече от 12 часа.
Гърлото на жертвата се е подуло, вероятно от преглъщането,
а по някое време със сигурност и е припаднал.
Убиецът го е ударил и той се е пръснал.
Садистично копеле?
Ако искаш да убиеш някой, просто го застрелваш.
Няма да правиш подобни работи, освен ако не значат нещо.
Стига!
Някой има проблем с дебелака и решава да го изтезава.
В пазарските чанти намерихме две касови бележки.
Значи убиецът е спирал и е ходил до магазина.
Е?
Това е негова теория. Аз цял ден бях на дъжда.
Това е началото. - Имаме един мъртвец, не трима.
Няма мотив.
Само не започвай да ги мислиш такива.
Искам прехвърляне.
Какво? Какви ги приказваш?
Няма начин това да е последният ми случай.
Това ще продължава още и още.
Ти се пенсионираш. Още шест дни и си заминаваш.
Не за първи път оставяш незавършен случай.
Подобни случаи са ясни и, ако мога да говоря открито...
Всички тук сме приятели.
Това не трябва да е първото му назначение.
Стига, знаех си! Това не е първото ми назначение.
Рано му е.
Ей, тук съм! Кажи го така в лицето ми.
Рано ти е! - Капитане, може ли да говорим насаме?
Така не се работи. На лична основа е.
Млъквай, Милс! Няма на кой друг да възложа случая.
Това е участък Метро. Не се подменяме.
Дайте ми го. - Я пак?
Щом не го иска - майната му! Съжалявам. Приятен ден.
Дайте го на мен.
Не, за теб имам нещо друго.
Върви, Милс. Просто си върви.
Съжалявам, приятелю,
изглежда продължаваш с разследването на дебелака.
ВТОРНИК
АДВОКАТ НАМЕРЕН МЪРТЪВ
Така, започваме. Тихо, успокойте се.
Успокойте се. По-тихо!
Така, ето как ще стане...
Ще отговарям на въпроси само 10 минути.
Ако въпросите не са смислени и подредени - заминавам си.
Детектив?
Може ли да поговорим?
Няма да обсъждам следствието, затова не си губете времето.
Този е.
Това ли е човека?
Изглежда няма да вечеряме.
Кое е това хлапе? - Някаква надувка.
Какво имате за мен момчета? - Още нищо, шефе.
Защо не донесете малко кафе?
Включваме се извънредно.
Предаваме от домът на Илай Гулд, който бе открит мъртъв тази сутрин.
Областният прокурор Мартин Талбот отговаря на въпроси.
Има ли конфликт на интереси?
Това е обидно и абсурдно.
Няма никакъв конфликт, а подобно твърдение е безотговорно.
Вярно ли е, че нямате заподозрян?
Идвам от среща със следствените органи.
Те ме увериха, че най-добрите работят по случая.
Този случай ще бъде показателен за бързо правораздаване.
АЛЧНОСТ
Извинявай, Джордж.
Влез.
Слуша ли новините? - Не съм.
Илай Гулд е открит мъртъв тази сутрин. Някой го е накълцал в кантората му.
Написал на пода с кръвта му думата "алчност".
Алчност? - С кръв.
Милс оглавява следствието.
Извинявай.
Би ли престанал с това?
Браво на него.
Какво ще правиш, когато се пенсионираш, Съмърсет?
Ще работя на фермата, ще ремонтирам къщата.
Не усещаш ли това чувство?
Няма да бъдеш полицай повече.
Това е идеята.
Не мисля, че ще напуснеш. Не можеш да оставиш всичко това.
Нападат човек, докато разхожда кучето си.
Вземат часовника и портфейла му.
Човекът лежи безпомощен, а крадецът му избожда очите.
Случило се е снощи, на четири пресечки от тук.
Прочетох го във вестника.
Вече не разбирам това място.
Винаги е било така. - Може би си прав.
Тази работа я вършиш най-добре, не можеш да го отречеш.
А може и да греша...
Лекарят изпрати това за теб.
Намерил ги е в стомаха на дебелака.
Прилича на пластмаса. - Сложи го на бюрото.
Бил е хранен с това.
Господи!
ЛАКОМИЯ
Това намерих зад хладилника на шишкото.
"Дълъг и труден е пътят на душата,
който води от ада към светлината."
Пасажът е от Милтън. "Изгубеният рай".
Добре, объркан съм.
Значи, че това е началото.
Това е намерено зад същия хладилник, написано с мазнина.
Има седем смъртни гряха.
Лакомия,
алчност,
мързел, гняв, надменност, похот
и завист. Седем.
Чакай. Това не е бюрото ми!
Очаквайте още пет такива.
Чакай малко!
Не искам да се забърквам.
Той иска.
По дяволите!
Нямам търпение.
Накъде?
Далеч от тук.
Благодаря, Джордж. Как си?
Имам да погледна нещо.
Сядай, където искаш.
Как сте всички?
Здрасти, Смайли!
Хайде, Джордж. Картите ти изстиват.
Службата ме зове.
Господа, господа. Не ви разбирам.
Всички тези книги,
светът на знанието е в ръцете ви.
А какво правите вие? Играете покер цяла нощ.
Знаем достатъчно!
Знанието прелива, дори от задниците ни.
Какво ще кажеш за това?
ЧОСЪР КЕНТЪРБЕРИЙСКИ РАЗКАЗИ
ДАНТЕ АЛЕГИЕРИ БОЖЕСТВЕНА КОМЕДИЯ
ЖЕРТВАТА ПРИНУДЕНА ДА СЕ ОБЕЗОБРАЗИ
Сигурно би искал да провериш тези книги за седемте смъртни гряха.
"Чистилище" на Данте "Кентърберийски разкази"
...беше изписано с кръвта му...
...плътта ви ще разкъсам!...
...даже децата бяха убити!
Знаеш ли, Смайли,
наистина не ни разбираш.
Де да можех.
ПЛАН НА АДА ОТ ДАНТЕ
ЗЕМНИЯТ РАЙ
СРЯДА
Шибан Данте!
Скапан поетичен педал, лайнар!
Шибаняк!
Добра работа, полицай.
Благодаря ти, Боже.
Извинявай.
Ще се преместя за секунда.
Искаш ли си стола?
Не, сядай.
Телефона.
Всичко е в пакет. Върви с офиса.
Добре ли си? Всичко наред ли е?
Казах ти да не ме търсиш на работа.
Да, защо? Защо?
Жена ми. - Не разбрах?
Иска да говори с теб.
Детектив Съмърсет слуша.
И на мен ми е приятно, че ви чувам.
Благодаря за предложението, но...
В такъв случай, за мен ще бъде удоволствие.
Да, благодаря ви много.
Скъпа, какво...
Е? - Моля?
Бях поканен на късна вечеря в апартамента ви.
Приех. - Я пак?
Довечера.
Здравейте, мъже!
Здрасти, загубенячке! - Здравей, идиот!
Това е Трейси. Трейси, това е Съмърсет.
Приятно ми е да се запознаем. Много слушах за вас.
Не разбрах само малкото ви име.
Уилям.
Хубаво име, Уилям.
Уилям, запознай се с Дейвид.
Дейвид, това е Уилям. - Сега се връщам. Как са децата?
Добре. В стаята си са.
Влизай.
Добри кучета!
Как сте?
Мирише приятно. - Какво?
Да. Благодаря.
Моля, разполагай се.
Нещо за пиене? - Не, благодаря. Ще почакам.
Хвърли го някъде.
Извинявай за безпорядъка. Още се нанасяме.
Разбрах, че сте били гаджета още от гимназията.
Много готино, нали?
Знаеш ли?
Още на първата среща знаех, че ще се омъжа за него.
Наистина?
Беше най-забавният човек, когото бях срещала.
Наистина?
В наши дни, такава обвързаност не се среща често.
Не се безпокой, няма да го нося на масата.
Независимо колко често виждам оръжие,
просто не мога да свикна.
И с мен е така.
Защо не си женен, Уилям?
Трейс, по дяволите...
Бях близо до брак, но просто не се получи.
Учудвам се.
Наистина.
Всеки, който прекара известно време с мен,
ме намира за несговорчив. Питай мъжа си.
Много, много вярно.
От колко време живееш тук? - Твърде дълго.
Харесва ли ви тук?
Знаеш как е, трябва време докато се установиш.
Всичко ще е наред.
След известно време претръпваш.
Във всеки град има нещо...
Метрото.
Ще спре след малко. - Няма нищо.
Недвижимият агент.
Скапан... Извинявай, скъпа.
Показа ни мястото няколко пъти.
Мислех, че е добро. Трейс го хареса.
Тогава започнах да се питам, защо ни държи само по пет минути.
Разбрахме още първата нощ.
Истински, спокоен, вибриращ дом, нали?
Съжалявам.
Добре, смей се.
Не знам какво смешно има.
Престанете вече.
Трябвало е да влезе преди да затворят офиса.
Гулд е работил до късно.
Със сигурност. Най-големият адвокат в града.
Тялото е открито във вторник сутринта.
В понеделник офисът е затворен.
Убиецът е влязъл в петък, изчакал е докато си тръгне персонала.
Значи е разполагал с дните събота, неделя, може би и понеделник.
Погледни това.
Гулд е бил вързан, освободил е дясната му ръка.
Дал му е нож.
Погледни везните.
Един фунт плът.
"Един фунт от плътта" Ни повече, ни по-малко.
Без хрущяли, без кости... Само плът." "Венецианският Търговец".
Не съм го чел.
"Задачата изпълнена е... И той ще е свободен".
Столът е подгизнал от пот.
Разбира се.
Убиецът е дал достатъчно време на Гулд
да прецени и реши коя част от себе си да отреже първо.
Представи си, пистолет заврян в лицето ти.
С коя част от тялото си можеш да се разделиш?
Какво ще кажеш за "любовните дръжки"?
Сам е отрязал паласките си.
Нека погледнем отново.
Тялото е тук, но погледни през него.
Преодолей вътрешния шок.
Номерът е да намерим някакъв предмет, детайл,
да се концентрираме, докато не изчерпим всички възможности.
Ще си взема още бира. За теб?
Вино, моля.
Той проповядва!
Наказва.
Греховете са използвани в средновековните проповеди.
Има седем основни добродетели и седем смъртни гряха,
използвани с образователна цел.
Като в "Разказът на свещеника" на как беше... Данте.
Чел си я. - Някои части.
Спомни си в "Чистилище", Данте и неговия приятел
се качват на хълма и виждат грешниците?
Седемте нива на пречистване.
Да, но надменността е първа, не лакомията.
Да приемем, че книгата го е вдъхновила.
Проповедите са за изкупуване на греховете.
Тези убийства са като насилствено пречистване.
Как го каза? - Пречистване.
Когато съжаляваш за греховете си, но не от обич към Господ.
Да, защото някой е наврял пистолет в лицето ти.
Няма отпечатъци.
Жертвите не са свързани помежду си.
И няма никакви свидетели.
Което е странно, защото е трябвало някак да излезе.
В големия град, да си гледаш работата е изкуство.
При изнасилване учат жените никога да не викат за помощ.
Винаги викай "пожар". Никой не идва при "помощ".
Викни "пожар" и всички хукват. - Скапана работа.
Трябва да е останало някакво парче от мозайката.
Виж, благодаря ти, но трябва да поспя, да разходя кучетата...
Задоволявам любопитството си.
Все пак ще напусна в края на седмицата.
По дяволите, чакай!
Жената на Гулд е била извън града.
Може да знае нещо. - Може би са я заплашвали?
Прибрах я на сигурно място. Не беше особено щастлива.
Ами, ако е трябвало да види нещо, но не го е видяла,
защото не е имала възможност?
Мислиш ли? - Не знам.
Но това значи нещо.
Трябва да се срещнем с г-жа Гулд.
Г-жо Гулд?
Г-жо Гулд, съжалявам. Наистина.
Не разбирам.
Искам да погледнете всяка снимка, много внимателно.
Забелязвате ли нещо странно, което не е на място, каквото и да е?
Не виждам нищо. - Сигурна ли сте?
Моля ви, не мога точно сега!
Трябва да е сега.
Може да има нещо, което сме пропуснали.
Чакайте. - Какво?
Това тук.
Картината е обърната обратно.
Хората ти не са ли я местили?
Не, снимките са правени преди да дойдат следователите.
Нищо.
Трябва да има нещо.
Отвил е винтовете и я е закачил отново.
Какво, по-дяволите, е това?
Автоматичен нож.
По дяволите!
Трябва да има нещо.
Не го е рисувал той.
Ебава се с нас, това прави!
Виждаш ли? Това сме ние.
Чакай малко.
Съмърсет се катери по мебелите.
Чакай малко.
Бъзикаш ме!
Обади се за отпечатъци.
О, човече.
Кажи ми честно, виждал ли си нещо подобно?
Само като гледам мога да ви кажа, че това не са пръстите на жертвата.
Не знам.
Мисля, че е достатъчно луд.
Не се връзва.
Той не иска да го спираме. - Кой знае?
Изродите, вършещи престъпления, също не са го искали.
"Гласовете ме накараха да го направя. Кучето ме накара.
Джоди Фостър ми каза да го направя".
Виждал съм машината да сравнява три дни.
Затова, намерете друго място да си губите времето.
Наистина мислеше това, което каза на г-жа Гулд.
Това, че ще го хванем?
Иска ми се и аз да мислех така.
А ти какво си мислиш, че се опитваме да правим?
Сглобяваме парчетата.
Събираме всички доказателства, всички проби и всичко нужно,
записваме си, отбелязваме кога се е случило.
Това ли е всичко? - Това е всичко.
Подреждаме го на спретнати купчинки
и правим така, че всичко нужно да бъде в съда, когато дойде време.
Копаем диаманти на безлюден остров
и си ги пазим в случай, че бъдем спасени.
Глупости!
Дори най-добрите следи обикновено водят до други.
Има толкова много невъзмездени трупове.
Не ми казвай, че не усети тръпката тази нощ.
Видях те.
Ще го пипнем.
ЧЕТВЪРТЪК
Ставайте, спящи красавици!
Пипнахме го.
Подвизава се под името Виктор.
Истинското му име е Теодор Алън.
Отпечатъците му са на местопрестъплението.
Има дълго психиатрично досие.
Родителите му дали добро образование, но нещо се объркало.
Забърквал се е с наркотици, въоръжен грабеж, кражби.
Прекарал известно време в затвора за изнасилване на малолетна,
но адвокатът му се погрижил да не е дълго.
Адвокат му е Илай Гулд, жертвата на убийство "алчност".
Ще приключим с това днес.
Намерихме адрес, който е на неговото име.
Няма да се вържеш на това, нали?
Не прилича на нашия човек. - Ти ми кажи.
Нашият убиец е целенасочен.
Някога бил ли си прострелван?
Никога за 34 години, да чукна на дърво.
Само три пъти съм вадил пистолет с намерение да го използвам.
Никога не съм дърпал спусъка. Нито веднъж, а ти?
Да, но... Не, не са ме прострелвали,
но съм вадил пистолет веднъж, и стрелях.
Наистина?
Беше ми за пръв път. Бяхме подкрепление.
Целият треперех. Бях новобранец.
Разбихме вратата, за да хванем един наркоман, а той започна да стреля.
Гръмна едно от ченгетата в ръката.
Господи, как му беше името?
Завъртя го, като пумпал.
Всичко беше като на забавен кадър.
Спомням си, по пътя в линейката.
Умря, там. Точно там.
Господи, как му беше шибаното име?
Път за смелите.
Обожават това.
Полиция!
Добро утро, сладур!
Ставай веднага, копеле! Веднага!
Стани, лайнар!
Мамка му!
Сигурно ще ви е интересно да видите това!
Господи. Виктор?
Това е Виктор.
Викай линейка. - По-скоро катафалка.
Изведи хората оттук.
Нищо да не се пипа!
Някаква восъчна статуя.
"Леност".
По дяволите!
Снимките са с дата, отпреди три дни.
Това сигурно е първата. Виж!
Датата е точно преди една година.
Има проби от косата, изпражненията, урината...
От ноктите.
Той ни се присмива.
Получил си е заслуженото.
Жив е, жив е!
Копелето е живо!
Успокой се! Линейката да побърза!
Играе си игрички. - Без майтап?!
Трябва да се отърсим от емоциите.
Да се фокусираме върху детайлите.
Аз се храня от емоциите си.
Слушаш ли ме? - Чувам те.
Извинете! - Тече разследване. Разкарай се!
Имам право!
Разкарай се, лайно скапано!
Снимах те, да знаеш!
Детектив Милс. М-и-л-с! Майната ти!
Учудвам се, че можеш да сричаш! - Да ти го начукам!
Как пристигат толкова бързо?
Плащат на полицията, и то добре.
Съжалявам.
Добре де, вбеси ме.
Впечатляващо е да видиш човек, хранещ се от емоциите си.
Съдейки по мускулите му е обездвижен от около година.
Теста на кръвта показва наличие на много лекарства,
дори антибиотик, който да го предпазва от инфекции.
Опитвал ли е да говори или комуникира някак си?
Дори и да е искал, отхапал е езика си преди доста време.
Докторе,
има ли някаква възможност да оцелее?
Може да умре от шока, ако в момента му светнете с фенерче в очите.
Преживял е болка и страдание, каквато не съм виждал.
И все още ще преживява.
Лека нощ.
Здравей, Уилям. Трейси е.
Всичко наред ли е?
Да, всичко е чудесно.
Къде е Дейвид?
В съседната стая. В банята е.
Извинявай, че те безпокоя толкова късно.
Всичко е наред. С какво мога да помогна?
Аз...
Имам нужда да поговоря с някой.
Ще е удобно ли да се срещнем, утре сутрин да речем?
Не разбирам.
Чувствам се глупаво, че ти се обаждам,
но ти си единственият, когото познавам тук.
Няма на кого друг да се обадя.
Ако можеш ми се обади.
Трябва да затварям.
Лека нощ.
ПЕТЪК
Понякога е неприятно.
Не знам, защо те помолих да дойдеш.
Защо не говориш с него?
Кажи му, как се чувстваш.
Не мога да му бъда в тежест, точно сега.
Ще свикна с живота тук.
Просто исках да поговоря с някой, който е живял дълго тук.
В другите градове е напълно различно.
Дейвид казвал ли ти е, че съм начална учителка?
Спомена ми.
Отидох да огледам няколко училища,
но условията са просто ужасни.
Ами частните училища?
Не знам.
Кажи ми, какво всъщност те тревожи?
С Дейвид ще си имаме дете.
Не мисля, че аз съм този, с когото да говориш за това.
Мразя този град.
Някога имах връзка.
Все едно бяхме женени.
Чакахме дете.
Беше много отдавна.
Една сутрин отидох на работа,
просто обикновен ден,
с тази разлика, че бе първият, откакто знаех за бременността.
Тогава за пръв път почувствах този страх.
Казах си, как да отгледаш дете в свят като този?
Как ще расте, с всичко това около него?
Казах й, че не искам да го роди.
През следващите няколко седмици я убедих.
Аз искам да имам деца.
Сега мога да кажа...
Знам... искам да кажа...
Убеден съм, че взех правилното решение,
но не минава нито ден,
в който да не искам да бях решил друго.
Ако решиш да не раждаш детето,
ако това е решението ти,
никога не му казвай, че си била бременна.
Но ако решиш да го родиш, глези го при всеки възможен случай.
Това е съветът, който мога да ти дам.
Трябва да вървя.
Благодаря ти.
Хазяинът на Виктор каза, че парите за наема
пристигали по пощата редовно.
"Не съм чувал оплакване от наемателя в апартамент 306
и никой не се е оплаквал от него.
Той беше най-добрият наемател, когото съм имал."
Мечтата на хазяина. Парализиран наемател без език.
Който си плаща наема на време.
Писна ми да чакам. - Такава ни е работата.
Защо не сме навън?
Защо чакаме тук, докато този луд убие отново?
Погрешно е да го наричаш луд. Не прави тази грешка.
Ненормален е!
Вероятно в момента танцува, облечен с гащите на баба си
и омазан с фъстъчено масло.
Как ти се струва? - Не мисля.
Късметът му ще свърши някога.
Той не разчита на късмет.
Влязохме в апартамента, точно година след като е вързал Виктор.
Така е искал. - Не може да си сигурен.
Да, може.
Първата бележка, която ни остави със стихчето.
"Дълъг и труден е пътят на душата, който води от ада към светлината."
Майната му! И какво? - Дотук той е прав.
Представи си нужната воля да държиш човек вързан цяла година.
Да му отрежеш ръката и да я използваш за отпечатъци,
да му поставяш катетър в гениталиите...
Този човек е методичен, точен и най-лошото - търпелив.
Луд е за връзване!
Това че изродът има карта за библиотеката не го прави Йода.
Колко пари имаш?
50 кинта.
Да си направим екскурзия. Хайде!
Ще направим списък.
Ще включим "Чистилище", "Кентърберийски разкази",
всичко свързано със седемте смъртни гряха.
Какво е чел, за да започне да върши тези неща?
Какви са интересите му? Джак Изкормвача?
Къде отиваме? - В библиотеката.
Сигурно имат 50 акта за нарушение при последната проверка на ХЕИ.
Може ли да седнеш срещу мен?
Не искам хората да мислят, че сме гаджета.
Дай ми парите си.
Давам ти ги, но държа да зная какво става.
Мамка му!
Здрасти, Съмърсет. Как си?
Не очаквах да сме тройка.
Няма проблем. Седни.
Заради теб го правя.
Поемам риск. Пито платено, нали знаеш.
Правим сделка. - Добре.
След час.
О, да, вземи си, не се притеснявай.
Добре похарчени пари.
Казвайки това, ти се доверявам повече, отколкото на всеки друг.
Хубаво, защото ми идва да те ударя.
Може да е нищо, но от опит глава не боли.
Човекът от пицарията ми е приятел от Бюрото.
Кой? Оня смръдльо?
От години ФБР води досиета в библиотеките.
Глобява закъснелите ли? - Не, следи читателите.
Определени книги са белязани.
Да кажем, свързани с ядрени оръжия или "Моята борба".
Всеки, взел такава книга, влиза в списъка на ФБР.
Чакай, това законно ли е?
Законно-незаконно тук не важат.
Не може да използваш директно информацията.
Тя просто те насочва.
Звучи глупаво, но не можеш да вземеш книга
без лична карта или платена телефонна сметка.
Правят списък. - Точно така.
Ако искаш да знаеш кой чете "Чистилище" или "Изгубеният рай",
компютрите ще ни покажат.
Могат да ни дадат и име.
Ще се окаже колежанче, пишещо есе за престъпленията на 20-ти век.
Поне ще си извън службата.
Подстрижи се.
Откъде знаеш това? - Не го знам.
Ти също. - Точно така.
"Божествена комедия", "История на католицизма".
Една е със заглавие "Убийства и откачалки".
"Модерно разследване на убийството", "Хладнокръвно",
"За човека-роб". Робство?
Не е, каквото си мислиш.
Маркиз дьо Шарде. - Маркиз дьо Сад.
Все тая. Писанията на Св. Тома Аква-някой си.
Св. Тома Аквински.
Писал е за седемте гряха.
Това ли е?
Да пробваме.
Джонатан Доу? - Който и да е.
Сигурен ли си за името?
Видя списъка. Джон Доу.
Ако искаш, да се връщаме.
Да се видим с него. Да поговорим.
Това е лудост.
Само ще поговорим с него.
"Извинете, случайно да сте сериен убиец?"
Ти ще говориш.
Използвай медения си език.
Да не си говорил с жена ми?
Смахната работа.
Гледа "Ангелите на Чарли". Едно случайно име.
Улучи ли те?
Слиза надолу!
Петия етаж!
Полиция. Има ли заден вход?
Заключете вратата.
Какво става?
Моля ви, дръпнете се от шибания коридор!
Лягай!
Лягай долу!
Мамка му!
Ей, млъквайте там долу!
По дяволите!
Разкарай се от пътя! Мърдай!
Добре ли си? - Наред съм.
Къде отиваш? - Влизам.
Чакай, чакай!
Какви ги дрънкаш? Той стреля по нас!
Трябва ни заповед. - Имаме причина!
Какво правим тук? Не мога да кажа това.
Не мога да кажа за ФБР.
Няма причина да сме тук!
Чуй ме! - Остави ме на мира!
Съжалявам, но ме чуй за малко.
Ако влезем сега, няма да можем да разследваме.
Тоя ще се измъкне. Това ли искаш?
Докато донесат заповедта... Мамка му, не!
Трябва ни причина, за да почукаме на тази врата!
Помисли!
Прав си. Сбърках.
Прав си.
Ами...
Няма смисъл да обсъждаме, освен ако не я оправиш.
Ти, тъп кучи...
Колко пари ни останаха?
Когато започнаха убийствата го видях често да се навърта,
затова аз...
Ти се обади на детектив Съмърсет, нали?
Точно така, обадих се, защото ми изглеждаше мърляв и страшен.
А едно от убийствата се случи точно тук.
Добре. Аз ви казах останалото.
Трябва да го подпишеш.
Добре, добре. - Готово.
Добре се справи. - Направих каквото ми каза.
Ето. Купи си храна.
Стойте отвън.
Виктор.
КОЖЕНИ ИЗДЕЛИЯ "ДИВИЯТ БИЛ"
Мамка му!
ПОХОТ
Какво? - Бяхме го хванали.
Какво говориш?
Бил е фотографа на стълбището.
Беше наш, а го изтървахме.
Сигурен ли си?
Да, същият е.
Няма с какво да продължим.
Няма адрес. Само тези разписки.
Продължавайте да търсите.
Това беше под леглото, единствените му пари.
Пипнахме парите му. Добра работа!
Няма да повярвате, ако ви кажа.
Не сме намерили нито един отпечатък.
Права си, не вярвам. Продължавайте да търсите!
Трябват ни още хора.
Правя всичко възможно. Какво е това?
Има 2000 тетрадки на лавиците. Всяка с около 250 страници.
Нещо свързано с убийствата?
"Какви жалки и смешни марионетки сме.
Каква е сцената на която играем.
Как се забавляваме, танцуваме, чукаме,
не ни пука за света, не знаем, че сме нищожества.
Не сме това, което трябва."
Почакай. Има още.
"Днес в метрото ме заприказва някакъв човек.
Самотен човек, имащ нужда да поговори с някого за времето.
Опитах се да бъда любезен и сговорчив,
но получих главоболие от неговата баналност.
Почти не разбрах кога се случи,
внезапно бях повърнал върху него.
Не му стана приятно,
а аз не можех да спра смеха си."
Няма дата.
Не са подредени хронологично.
Просто е изливал мислите си върху хартия.
Изглежда е творбата на живота му. - И с 50 души няма да се справим.
Знам, знам.
Откъде звъни?
Телефонът?
Хора, тихо!
Възхищавам ви се.
Не знам как ме открихте, беше изненада за мен.
Започвам да ви уважавам повече с всеки изминал ден.
Оценявам това, Джон.
Да ти кажа... - Не, слушай.
Променям плана си в светлината на днешната малка спънка.
Обадих се само да изразя възхищението си.
Съжалявам, че нараних един от вас, но нямах избор.
Ще приемете ли извиненията ми?
Мога да говоря още, но това ще развали изненадата.
Хайде, захващайте се обратно на работа.
Беше прав. Наистина проповядва.
Да, и убийствата са неговото учение.
Вече знаем кой е.
Коя е русокосата?
Прилича на проститутка.
Може би го е привлякла с нещо.
СЪБОТА
Взе я миналата вечер.
Миналата нощ? Този човек?
Джон Доу, лесно име. Накуцва.
Каква работа му свърши?
Имам снимка. Страхотно нещо беше.
Реших, че е от пърформънс арта.
От тези, които си пикаят в шапката на сцената и след това го изпиват.
Пърформънс арт, бе!
Мисля, че го таксувах евтино.
Направил си това, за него?
Правил съм и по-странни неща. И какво?
Намерили са русокосата.
Снимката!
Тъпи ченгета!
Хайде, насам!
Може ли да се спре музиката?
Работим по въпроса. Търсим човека, който отговаря.
От "Убийства" ли сте? По-добре вижте това.
ПОХОТ
Господи, свалете това от мен!
Изведете го, веднага!
Искам да го чуя отново. Разкажи ми отново.
Не чу нищо странно? Не видя нищо странно?
Попита ме дали съм женен, а аз виждах пистолета му.
Къде беше момичето? - Кое? Какво?
Момичето, проститутката. Къде беше?
Някой влиза в заведението ти,
слиза на долния етаж за малко забавление,
минава през теб, нали?
Не си видял никой да внася пакет,
чанта, нещо под мишница?
Всички, които идват при мен носят пакети под мишница.
Някои идват с цели куфари, пълни с разни неща.
Тя просто седеше на леглото.
Кой я върза, ти или той?
Харесва ли ти как се прехранваш?
Нещата които виждаш?
Не, не ми харесва.
Но това е живота, нали?
Той имаше пистолет...
И ме принуди да го направя.
Той ме накара.
Сложи ми това нещо.
Накара ме да го нося.
После ми каза да я чукам.
И аз го направих. Чуках я!
Боже!
Сложи пистолет в устата ми!
Скапаният пистолет беше в гърлото ми!
Мамка му!
Господи! Боже!
Боже, помогни ми! Моля те!
Този случай няма да свърши добре.
Когато го хванем ще бъда достатъчно щастлив.
Ако хванем Джон Доу и се окаже, че това е Сатаната
това ще може да се сравни с очакванията ни,
но той не е Дяволът, а обикновен човек.
Мрънкаш, оплакваш се и ми говориш тези неща.
Ако ще ми ги дрънкаш такива благодаря, но...
Но ти трябва да си герой.
Искаш да си герой. Хората не искат герои.
Искат хамбургери, лотария и телевизия.
Как си станал такъв? Интересно ми е.
Ами...
Не е едно, за да ти кажа.
Слушам те.
Не мисля, че мога да продължавам да живея на място,
което възпитава в апатия, като че ли тя е ценност.
Ти не си по-различен или по-добър.
Не съм казал, че съм. Не съм.
Дори го разбирам.
Апатията е решение.
По-лесно е да се дрогираш, отколкото да се бориш с живота.
По-лесно е да откраднеш, отколкото да го извоюваш.
По-лесно е да биеш детето, вместо да го отгледаш.
Любовта изисква средства, усилия.
Тук говорим за душевно болни хора, шибани откачалки!
Не, не. - Да, това правим.
Говорим си за ежедневието.
Не може да си толкова наивен.
Майната ти!
Само се чуй.
"Проблемът на хората е, че не им пука,
затова и на мен не ми пука за тях." В това няма смисъл.
Теб грижа ли те е? - Бъди сигурен.
И ти ще промениш нещо? - Мисълта ми е, че...
Ти не напускаш, защото вярваш в нещата, които каза.
Иска ти се да повярваш, защото напускаш.
Искаш да се съглася с теб и кажа: "Да, прав си.
Всичко е шибано. Направо каша.
Всички трябва да живеем в гората."
Но няма да го кажа.
Не съм съгласен с теб.
Не съм!
Не мога.
Ще се прибирам.
Благодаря, все пак.
Обичам те, толкова много.
Толкова много.
Знам.
НЕДЕЛЯ
Полицейско управление, какво обичате?
Може ли да повторите?
Направих го отново.
НАДМЕННОСТ
Какво намерихте?
Приспивателни,
залепени за едната ръка.
И телефон, залепен за другата.
Видя ли какво е направил?
Нарязал я е, след това я е превързал.
"Викни за помощ и ще оцелееш, но обезобразена.
Или се отърви сама от собственото си нещастие."
Стига!
Носът й е отрязан. - За да обезобрази лицето й.
Направено е скоро.
Реших да остана, докато това приключи.
Две неща могат да се случат.
Или ще заловим Джон Доу, или той ще завърши седемте жертви
и този случай ще се точи с години.
Няма нужда да ми правиш услуга. Благодаря ти, но...
Остави ме твой партньор няколко дни.
Ти ще ми направиш услуга.
Знаеше, че ще се съглася.
Жена ти се обади. Купи си секретар.
Детектив.
След това, приключвам.
Няма да е изненада.
Търсили сте ме.
Не мърдай! На пода!
Стойте настрана!
Познавам те. - Веднага, лягай!
Долу, по корем! Лайно скапано!
Веднага! По корем!
Долу, скапаняко! Долу! Бързо!
По-бързо! Веднага!
Гледай надолу!
Господи! Какво е това?
Бих искал да говоря с адвоката си, моля.
По дяволите!
Изрязал е кожата от пръстите си.
Затова не намерихме отпечатъци.
Изглежда се е занимавал с това от доста време.
Проследихте ли банковите му сметки?
Задънена улица.
Няма кредитно минало, нито трудови договори.
Банковите му сметки са отпреди пет години.
Парите му са в брой. Дори проследяваме мебелите му.
Единствено знаем, че е финансово независим,
добре образован и напълно луд.
Защото така е решил. - Кога ще го разпитаме?
Няма да го разпитваме. Отива в съда.
Защо му е да се предава? В това няма смисъл.
Седи ето там. Не ти трябва смисъл.
Не е свършил.
Пикае ни в лицата, а ние се радваме.
Знаете за какво говоря.
За пръв път съм напълно съгласен с теб.
И какво толкова?
Две убийства го делят от завършване на шедьовъра му.
Да видим какво ще пледира.
Клиентът ми твърди, че има още две жертви, които е скрил.
Ще отведе детективи Милс и Съмърсет при тях,
но само тях двамата, днес точно в 06:00 часа.
Защо нас? - Каза, че ви се възхищава.
Това е част от играта му.
Клиентът ми твърди, че ако не приемат,
телата никога няма да бъдат открити.
За да бъда честен, по-склонен съм да ги оставя да гният.
Хванахме го, заключен е, работата е свършена.
Ще получи стая с кабелна телевизия.
Дори жена ми няма кабелна.
Защо въобще го обсъждаме?
Нещо тук вони! И това е този тук!
Да, ти, в този 3000 доларов костюм
и с тази доволна усмивка, пазарейки се за това лайно.
Законът изисква да служа на клиентите си.
И техните интереси. - Тук не правим сделки.
Ако не приемат, клиентът ми ще пледира невменяемост.
Нека да опита! Много искам да го видя.
Предвид същността на престъпленията, ще го измъкна, ако пледира така.
Ще се погрижа да получи присъда.
Ако приемете неговите специфични условия,
той ще подпише пълни самопризнания и пледира виновен.
Случаят е ваш. Вие решавайте.
Пълни самопризнания. Аз съм "за".
Трябва да сте двамата.
Ако ще пледира невменяемост, този разговор е безсмислен.
Така той ни изнудва.
Клиентът ми ви напомня, че има още два трупа.
Пресата ще направи лагер тук, ако полицията не прояви загриженост.
Ако труповете съществуват.
Тестовете дойдоха. Взели са пробите от дрехите му.
Има кръв от пръстите на Доу,
кръв от жената, чието лице е нарязал,
и кръв от трето, неизвестно за сега лице.
Ще ескортирате невъоръжен човек.
Да приключваме.
Дори от главата на Джон Доу да изскочи НЛО,
искам го проверено.
Добре.
Дали ако си порежа зърното, докато се бръсна,
ще ми изплатят вредни?
Предполагам.
Ако си признаеш как се е случило, лично ще те черпя.
Продължавам ли да се прибирам късно,
жена ми ще си помисли, че става нещо.
Нали знаеш...
Какво?
Завърти се!
Ето ги. Последен модел черен седан.
Кой си ти, Джон? Кой си ти всъщност?
Какво имате предвид?
Какво ще ти стане, ако ни кажеш нещо за себе си?
Кой съм аз няма никакво значение.
Тук трябва да завиете наляво.
Къде отиваме? - Ще видите.
Не отиваме при още два трупа, нали?
Няма да е достатъчно шокиращо.
Трябва да мислим и за вестниците, нали?
Искам хората да чуят.
Вече не може да ги потупваш по рамото.
Трябва да ги удариш с чук.
Тогава ще разполагаш с тяхното внимание.
Кое те прави толкова специален, че хората да искат да те чуят?
Не съм уникален.
Никога не съм бил нещо изключително.
Изключително е това, което правя. Работата ми.
Работата ти, Джон?
Не виждам нищо уникално в нея, Джон.
Не е вярно.
Вярно е, и забавното е, че след два месеца
никой няма да си спомня, на никой няма да му дреме.
Все още не виждате целия сценарий,
но когато стане, когато бъде завършен...
Ще бъде...
Хората едва ще могат да го разберат,
но не ще могат да го отрекат.
Може ли изродът да бъде по-ясен?
Нямам търпение да го видите. Ще бъде незабравимо.
Ще бъда до теб,
и когато това стане, ми се обади.
Не искам да го пропусна. - Не се тревожи, няма!
Нищо няма да пропуснеш.
Какво е толкова вълнуващо?
Не сме много далеч.
Опитвам се да разбера нещо. Може би ще ми помогнеш?
Когато някой е луд, какъвто ти очевидно си,
осъзнава ли, че е такъв?
Сигурно четейки "Оръжия и амуниции", мастурбирайки в изпражненията си,
спираш и си казваш: "Леле, колко ли ненормален съм всъщност"?
Така ли правиш?
По-удобно ви е да ме наречете луд.
Много е удобно.
Не съм очаквал да разберете, но не съм избирал.
Бях избран.
Не се съмнявам, че вярваш в това,
но ми се струва, че пренебрегваш очевидното противоречие.
Имате предвид? - Радвам се, че попита.
Ако си бил избран от някаква висша сила,
която те е принуждавала да го правиш,
ми се струва странно, че си се наслаждавал.
Наслаждавал си се, докато измъчваш тези хора.
Това няма общо с мъченичеството, нали?
Съмнявам се, че бих изпитал по-голяма наслада
от детектив Милс, прекарващ известно време с мен в стая без прозорци.
Не е ли вярно?
Колко щастлив ще сте, ако ме нараните безнаказано?
Обиждаш ме.
Не бихте, защото ще има последствия.
Чете се в очите ти.
Няма нищо лошо, човек да изпитва наслада от работата си.
Не отричам личната си страст,
да използваш всеки грях срещу грешника.
А аз си мислех, че само си убил тези невинни хора.
Невинни? Това трябва да е смешно ли?
Затлъстял, противен мъж, който едвам се изправя?
Който сочиш с пръст на приятелите си,
за да могат също да му се присмеят?
Ако бяхте го гледали, докато яде, нямаше да довършите храната си.
След това избрах адвоката, а вие сигурно тайно сте ми благодарили.
Човек посветил живота си в правенето на пари,
лъжейки по всеки начин
оставяйки убийци и изнасилвачи свободни на улицата!
Убийци, Джон, като теб.
Жена, толкова грозна отвътре, че едвам щеше да понася живота,
ако не беше външната й красота.
Наркопласьор...
Наркопласьор и педераст, всъщност.
И да не забравяме пръскащата зарази курва.
Само в един толкова лайнян свят
можеш да наречеш тези хора невинни и да останеш равнодушен.
В това е смисълът.
Виждаме грехове на всеки ъгъл, във всеки дом, и ги търпим.
Търпим ги, защото са обикновени, защото са нормални.
Търпим ги сутрин, обед и вечер.
Но вече не.
Аз дадох пример.
И това, което направих, ще бъде разгадавано, изучавано
и следвано... Завинаги.
Мания за величие.
Трябва да ми благодарите.
И защо, Джон? - Защото ще ви помнят след това.
Разберете нещо, единствената причина да съм тук е...
Защото съм го поискал.
Не, щяхме да те хванем.
Наистина? И какво правехте?
Губехте си времето, играейки си с мен?
Допуснахте петима невинни да загинат,
докато капанът ви успя да щракне?
Кое беше неоспоримото доказателство,
което щяхте да използвате срещу мен, преди да вляза
и да се предам с вдигнати ръце?
Джон, успокой се.
Спомни си, ние почукахме на твоята врата.
Така ли?!
А ти си спомни как размазах лицето ти.
Жив си, само защото не те убих. - Добре, назад.
Пощадих те.
Помни го, докато гледаш лицето си в огледалото,
до края на живота си или до живота, който аз ти позволих да имаш.
Облегни се, шибан изрод! Затвори си устата!
Ти не си месия! Ти си филмът на седмицата!
Ти си модерната шибана тениска!
Не искай от мен да съжалявам тези хора.
Не ги оплаквам повече от загиналите в Содом и Гомор.
Това ли намекваш, че си вършил Божието дело?
Неведоми са пътищата Господни.
Виждате ли далекопроводите?
Отиваме натам.
Виждам мястото. Следвай главния път.
Сигналът се губи. - Неизбежно е, сър.
Заради напрежението по стълбовете.
Няма начин да има засада.
Тук няма нищо.
Не можем да кацнем, заради жиците. Подкреплението ще е тук до две минути.
Вдигни се нагоре!
Извеждам го.
Излез бавно!
Спри! Чакай!
Какво видя?
Мъртво куче.
Не съм го убил аз.
Колко е часа? - Защо?
Искам да знам.
07:01.
Скоро...
Хайде, да погледнем.
Насам.
Долу, лягай!
Наблюдавай го. - Започва се.
Добре е, че има време да си поговорим.
Не сваляйте от прицел човека в червено!
По пътя от север наближава бус.
Бъдете готови за всичко. Чакайте сигнала ми.
Излизай от буса!
Вън! - Господи, човече, не стреляй!
Мърдай!
Обърни се! Ръцете на главата!
Какво става, по дяволите?
Какво правиш тук? - Доставям пратка, човече.
Нося пратка, за някой си Дейвид. Детектив Дейвид Милс.
Извади я, бавно!
Отваря задницата на буса.
На мушка е.
Плати ми 500 кинта да го докарам, човече.
Искаше да съм тук точно в 07:00.
Остави го.
Имаме кашон. - Имаме кашон!
Извикай сапьорите. Имаме кашон.
С лице към буса. Вдигни ръцете!
Обърни се!
Заминавай! Хайде, тръгвай!
Отпращам шофьора пеш.
Насочва се на север от пътя. Приберете го.
Не знам.
Ще го отворя!
Когато казах, че ви се възхищавам, наистина го мислех.
Има кръв.
Уредили сте си страхотен живот. Трябва да сте много горд.
Затваряй си устата, лайнар.
Калифорния, не се приближавай.
Не се приближавай. Не идвайте тук.
Каквото и да чуете, стойте далеч.
Джон Доу държи козовете.
Ето го. - Какво?
Иска ми се да живеех като вас.
Какви ги дрънкаш?
Разбирате ли ме?
Казвам колко много се възхищавам на вас и красивата ви жена.
Какво? - Трейси.
Какви ги дрънкаш?
Възмутително е, колко лесно човек от пресата
може да получи информация от хората в квартала.
Какво, по дяволите?! Хвърли оръжието!
Тази сутрин, посетих домът ви, след като излязохте.
Опитах да бъда съпруг.
Опитах да вкуся от живота на обикновения човек.
Хвърли го!
Не се получи, затова взех малък сувенир.
Красивата й глава!
За какво говори?
Какво става там?
Свали оръжието. - Какво имаше вътре?
Завиждам на нормалният ти живот. Завистта е моят грях.
Какво има вътре? Какво има в шибаната кутия?!
Току-що ти отговори. - Лъжеш!
Ти си скапан лъжец! - Това иска. Той иска да го убиеш.
Кажи ми, че е лъжа.
Отмъсти си, Дейвид. - Кажи ми, че е добре!
Разгневи се. - Кажи ми!
Ако убиеш заподозрян, Дейвид...
Молеше ме за живота си.
Молеше ме за живота си...
И този на бебето.
Млъкни!
Той не е знаел...
Дай ми пистолета, Дейвид.
Ако го убиеш,
той печели.
Боже!
Мамка му, гръмна го!
Спусни ни някъде!
Давай, приземи ни!
Господи, обадете се на някой!
Повикайте някой!
Ще се погрижим за него.
От каквото има нужда.
Къде ще бъдеш?
Наоколо.
Ще бъда наоколо.
Ърнест Хемингуей някога написа:
"Светът е прекрасно място и си струва да се борим за него."
Съгласен съм с втората част.
Превод и субтитри: Савчо Савчев
В ролята на Джон Доу: Кевин Спейси