Източноиндийска търговска компания
"С цел овладяване на влошаващата се ситуация
и осигуряване на общото благо,
в тези земи се въвежда извънредно положение
с указ на лорд Кътлър Бекет,
представител на Негово величество краля.
С този указ, съгласно закона,
се внасят следните промени:
Право на публични събирания - отменено.
Право на процес - отменено.
Право на защитник - отменено.
Право на присъда от съдебни заседатели - отменено.
С този указ всеки признат за виновен в пиратство
или помогнал на човек, обвинен в пиратство,
или свързан с човек, обвинен в пиратство,
ще бъде осъден на смърт чрез обесване."
Кралят и неговите хора
кралицата отвлякоха нощес
и своя пленница направиха я те.
Морето е наше
и със силите наши
навред ще скитаме и бродим.
Йо-хо-хо,
всички ръце протегнете,
знамената високо вдигнете.
Вдигайте,
крадци и бедняци,
никога не ще умрем.
Йо-хо-хо,
дърпайте заедно,
знамената високо вдигнете.
Лорд Бекет!
Започнаха да пеят, сър.
Най-накрая. - Крадци и бедняци,
никога не ще умрем.
КАРИБСКИ ПИРАТИ
НА КРАЯ НА СВЕТА
Някои умряха и някои са живи.
Други по морето плават.
С ключа към тъмницата
и към дявола с дълг
поемаме към Обетованата земя.
Камбаната удари от дълбините мрачни.
Чуй гробовния й звън.
Зов към всички. От опасността пази се.
Към дома платната обърни.
Йо-хо-хо,
дърпайте заедно,
знамената високо вдигнете.
Вдигайте,
крад... - Крадец и бедняк.
Никога не казвай "Ще умрем".
Опасно е да пееш тази песен...
ако не разбираш значението й.
Особено ако си жена.
Особено ако си сама жена.
Защо смяташ, че е сама?
Пазиш ли я?
А защо смяташ, че някой трябва да ме пази?
Господарят ти ни очаква.
А една неочаквана смърт би помрачила срещата ни.
Размърдайте се!
По-бързо!
Гледай напред!
Не, не, не. Никакви.
Винаги свиквам с морето една седмица.
Миналия път повръщах ужасно.
Право напред!
Добре.
Някакви новини от Уил?
Разчитам на младия Търнър да намери картите,
а на теб да знаеш мястото си пред капитан Сао Фън.
Толкова ли е страшен?
Много прилича на мен, но му липсва чувството за милост и справедливост.
Вътре сме. Пригответе се.
Бързо.
Мислите ли, че като е жена, няма да я заподозрем в измама?
Е, щом поставяте въпроса така...
Сваляй. Моля.
Капитан Барбоса, добре дошли в Сингапур.
Още пара.
Без такива.
Ако нещата не вървят както трябва, ние сме единственият им шанс.
Разбирам, че имате молба към мен.
По-скоро предложение.
Очаква ме пътешествие и имам нужда от кораб и екипаж.
Странно съвпадение.
Имате кораб и екипаж, които не ви трябват?
Не.
По-рано днес, недалеч от тук,
някакъв крадец е влязъл в храма на моя уважаван чичо
и се е опитал да отмъкне това.
Морските карти.
Пътят до Най-далечната порта.
Няма ли да е удивително, ако това ваше пътешествие
ви отведе до света отвъд този?
Би било изумително постижение.
Това е крадецът. Познато ли ви е това лице?
Тогава предполагам, че няма повече нужда от него.
Не, не!
Идвате в града ми и злоупотребявате с гостоприемството ми.
Уверявам те, нямах представа... - Че ще бъде заловен!
Възнамерявате да отидете до Гроба на удавниците.
Но не спирам да се чудя...
Защо?
Песента е изпята.
Времето настъпи.
Трябва да свикаме Братския съвет.
Като един от деветимата главатари, трябва да се отзовеш.
Още пара.
Още пара!
Има награда за главите на всички ни.
Вярно е.
Един пират вече може да припечелва само...
като мами други пирати.
Трябва да загърбим разногласията си. - Чакайте сигнала.
Първият Братски съвет ни даде власт над моретата.
Но сега тази власт е оспорвана от лорд Кътлър Бекет.
Срещу Източноиндийската компания, какво е Братският съвет?
Какво може някой от нас да направи?
Можем да се бием! Махни се от мен!
Ти си Сао Фън, пиратският главатар на Сингапур.
Това е време, когато смели капитани плават в свободни води.
Когато вълните не се мерят в метри, а в страх.
А тези, които издържат изпитанието, стават легенда.
Ще оставиш ли тази епоха да свърши под твоя поглед?
Най-прочутите пирати от цял свят
се обединяват срещу врага,
а ти се криеш тук, в бърлогата си!
Елизабет Суон.
В теб има повече от това, което се вижда на пръв поглед.
А не се вижда малко.
Но не чух отговор на въпроса ми.
Какво ще търсите в Гроба на удавниците?
Джак Спароу.
Той е един от главатарите.
Единствената причина...
да искам Джак Спароу да се върне от земята на мъртвите...
е да го пратя там обратно!
Джак Спароу държи една от деветте осмини.
Не я предаде на наследник, преди да умре.
Така че трябва да го върнем обратно.
Значи признавате...
че сте ме измамили.
Оръжия!
Оръжия.
Сао Фън, уверявам те, намеренията ни са почтени.
Свалете оръжията или ще го убия!
Убий го. Не е наш човек.
Ако не е от вашите и не е от нашите...
чий е?
Атака!
Уил!
Внимавай! Зад теб!
Готови!
Огън.
Картите!
Бау!
Рота!
Готови. На прицел. Огън!
Рота!
Готови. На прицел.
Огън!
Странно съвпадение, нали?
Източноиндийската компания ме намира
в деня, в който идвате в Сингапур.
Просто съвпадение.
Ако ще сключвате сделка с Бекет, трябва ви това, което предлагам.
Мамиш Барбоса. Искаш да измамиш и Джак Спароу.
Защо аз да очаквам нещо друго?
"Черната перла" ми трябва, за да освободя баща си.
Ще ми помогнеш да я вземем.
Огън.
Благодаря ти, Джак.
Взе ли картите? - И още нещо.
Кораб и екипаж. - Къде е Сао Фън?
Ще ни чака в Залива на корабокрушенците.
Оттук. Бързо.
Дърпайте въжетата здраво!
Дръжте ги опънати.
Товарете провизиите.
Сао Фън няма къде да се крие.
Мислиш ли, че ще се отзове?
Не мога да кажа.
Има зло из тези морета,
от което дори най-закоравелите и кръвожадни пирати се боят.
Една осмина.
Девет са, казваш.
Приятелят ни от Сингапур беше много ясен.
Девет осмини.
Чудя се какво значи това.
Нищо не може да излезе срещу армадата.
Нищо, дори предвождано от "Летящия холандец".
Нищо познато нам.
Приятелят ти спомена ли къде се събира Братският съвет?
Замълча по въпроса, сър.
Значи знае цената на информацията.
По-добре да остане между нас.
Не искаме никой да бяга до Сингапур, нали?
Адмирале. - Повикали сте ме, лорд Бекет.
Да. Има нещо за вас там.
Новият ви пост заслужава един стар приятел.
Още заповеди за реквизиция? - Не, сър.
Екзекуция.
Пиратите знаят, че ги грози изчезване.
Остава им само да решат къде ще водят последната си битка.
Никой не каза, че ще е студено.
Сигурен съм, че има основателна причина за мъките ни.
Защо онази магьосница не върне Джак по същия начин,
по който върна Барбоса? - Защото Барбоса беше само умрял.
Джак Спароу е отведен телом и духом
до място не на смърт, а на наказание.
Най-злата участ, която може да застигне човек...
продължаваща вечно.
Това те очаква в Гроба на удавниците.
Знаех си, че има причина.
Всичко е разбъркано тук.
Не са точни като съвременните карти.
Но водят до повече места.
ОТВЪД РЪБА ОТВЪД ОТНОВО
"Отвъд ръба.
Отвъд отново."
"Изгревът залязва.
Зелен проблясък."
Ще преведете ли, капитан Барбоса?
Някога виждали ли сте зеления проблясък, г-н Гибс?
Виждал съм достатъчно. Случва се понякога.
В последния миг от залеза зелена светлина проблясва в небето.
Някои не го виждат никога.
Някои само твърдят, че са го виждали. А някои...
Показва, че някоя душа се завръща от света на мъртвите.
Извинявай. - Повярвай ми, млади Търнър.
Проблемът не е отиването до земята на мъртвите.
А връщането.
Босън! Вдигай платната! - Да, сър!
Божичко. Нищо не е останало.
Джоунс е неудържим, сър.
Донесете сандъка.
А губернаторът?
Питаше за сърцето.
Знае ли?
Тогава явно полезността му се е изчерпала.
По-живо.
По-живо!
На място!
Спокойно.
Вървете си. Всички. И вземете онова проклето нещо със себе си.
Не го искам на кораба си!
Съжалявам да го чуя, защото аз го искам.
Защото е единственият начин да подсигурим
управлението на този кораб от компанията.
Трябват ни пленници за разпит,
а това е най-добре, когато са живи.
Холандеца плава според нарежданията на капитана си.
А капитанът му ще плава, както му бъде наредено.
Мислех, че ще научиш това, когато те накарах да убиеш любимеца си.
Това вече не е твоят свят, Джоунс.
Невещественото вече е...
несъществено.
На щик!
Колко още няма да си говорим?
Щом спасим Джак, всичко ще е наред.
Тогава да спасим Джак.
За това, което искаме най-много...
цената ще се плати накрая.
Барбоса, отпред! - Да, изгубихме се вече.
Изгубихме се? - Трябва да се загубиш,
за да намериш неоткриваемо място.
Иначе всички щяха да знаят къде е.
Набираме скорост. - Да.
По местата!
Всички по местата!
Пълен наляво! Пригответе се.
Спрете се! Да върви все напред!
Дявол да го вземе.
Обрече всички ни. - Не бъди толкова груба.
Може да не доживееш да минеш оттук пак,
а други приятелски думи няма да чуеш.
Отвържете я.
Пълен наляво.
Дръжте се!
Свийте си знамената, хлебарки такива.
Мъртвите не разказват приказки.
Моят фъстък.
Вдигайте платната.
Слушам, капитане. Вдигайте платната.
Давайте, живо.
Да, сър. - Веднага.
Искам движение!
Помощ. - По рейките, жаби такива.
Дърпай!
Смъкнете платната хубаво.
Да, сър. - Веднага, сър.
Г-н Спароу? - Да, капитане.
Какво ще кажете за това въже?
Вижда ми се прилично. - Прилично?
Нито е прилично, нито е подходящо. Не е приемливо, нито задоволително.
Изобщо е отвратително.
Простете, сър, но ако ми дадете още един шанс...
Да дам ли?
Този начин на мислене ни доведе до това положение.
Изгубихме скорост и време.
Ценно време, което не може да се възстанови.
Разбирате ли?
Да, капитане. - Така ли?
Всичко трябва да се направи отново.
И нека ви е за урок.
Заради безветрието екипажът е неспокоен.
Никак не ме е грижа за вас
и нямам нерви да го прикривам.
Господа, напускам това странно място.
Няма вятър.
Разбира се, че няма вятър.
Душата си давам за малко бриз.
Порив. Полъх. Макар и мъничък.
Знам, сър, но защо го прави?
Защото е глупак.
Ще си направим чудна градинска забава и ти не си поканен.
Къш.
Камък.
Сега пък ни преследват камъни. Не ми се беше случвало.
Я, въже.
Това място наистина е затънтено.
Не виждам Джак. Не виждам никого.
Тук е.
Дейви Джоунс никога не изпуска улова си.
Има ли значение?
Заради теб сме тук. Като Джак.
Духовитият Джак е по-близо, отколкото си мислите.
Не е възможно.
Кораб.
Не вярвам на очите си. Това е Джак.
Това е капитанът!
Скрийте рома.
Г-н Гибс. - Да, капитане.
Така си и мислех.
Очаквам обяснение.
Сър?
Има ужасна липса на дисциплина на кораба ми. Защо?
Защо, сър? - Сър, вие...
Вие сте в Гроба на удавниците.
Знам това. Знам къде съм.
И не мисли, че не знам. - Джак Спароу.
А, Хектор!
Много време мина, нали?
Островът на смъртта, помниш ли? Ти ме застреля.
Не е вярно.
Тия Далма, как си?
Внасяш прилична доза ужас във всеки делириум.
Мисли, че сме халюцинация.
Уилям, кажи ми.
Искаш помощта ми, за да спасиш злочеста девица ли,
или по-точно девица в злочестина? Което и да е.
Не.
Значи не би дошъл тук, нали?
Значи не си тук. Виждаш ли? Не си.
Джак.
Това е истина. Тук сме.
Гробът, казваш? - Да.
Дошли сме да те спасим.
Така ли? Много мило.
Но тъй като аз притежавам кораб, а вие - не,
вие трябва да бъдете спасени, а аз не съм в настроение.
Виждам кораба си. Точно там.
Не го забелязвам.
Сигурно е мъничък и се е скрил зад Перлата.
Джак, Кътлър Бекет държи сърцето на Дейви Джоунс.
Управлява Холандеца. - Превзема моретата.
Песента е изпята. Братският съвет е свикан.
Човек ви остави за малко и забъркате пълна каша.
Светът се нуждае от теб.
А ти се нуждаеш от екипаж.
Защо да плавам с вас?
Четирима се опитаха да ме убият. Един успя.
Явно не ти е казала.
Ще имате много да си говорите, докато сте тук.
А ти...
Не ми казвай, че не ти хареса тогава.
Хубаво. Взимам те.
Не ми трябваш. Плашиш ме.
Гибс, идваш. Марти.
Котън.
Папагалът на Котън. Не съм сигурен, но поне ще има с кого да си говоря.
Ти кой си?
Тай Хуан. Това са хората ми.
На чия страна сте? - Която предложи най-много.
Имам кораб. - Значи предлагаш най-много.
Умник! Вдигайте котва. Пригответе се за отплаване.
Вдигайте котва.
Джак...
Накъде ще вървиш, Джак?
Спускайте платната. Опъвайте и връзвайте.
Вдигайте вимпела. - Вдигайте вимпела.
Какво правиш?
Ти какво правиш? - Не, ти какво правиш?
Капитанът трябва да дава заповедите.
Капитанът дава заповеди.
На моя кораб аз съм капитан. - Картите са мои.
Значи си човекът с картите.
Млъквайте! И двамата! Това е заповед! Ясно?!
Извинявайте. Реших, че като не се знае кой е капитан,
може да се кандидатирам.
Простете.
Аз бих гласувал за теб.
Оставила си Джак на Кракена.
Вече е спасен. Всичко свърши.
Уил, нямах избор.
Предпочете да не ми кажеш.
Не можех.
Не беше твое бреме.
Но ми тегна, нали?
Просто не знаех какво е.
Мислех...
Мислеше, че го обичам.
Ако избираш сама, как да ти се доверя?
Не можеш.
Ужас.
Направо си е зловещо.
Какво ли ще стане, ако им пуснем по едно гюлле?
Би било неучтиво.
Дейви Джоунс би трябвало да се грижи за тях.
Тази задача му бе възложена...
от богинята Калипсо.
Да пренася загиналите в морето до онзи свят.
И на всеки десет години...
той може да слезе на брега...
за да бъде с тази, която го обича... истински.
Но той се е превърнал в чудовище.
Значи не е бил винаги... с пипала?
Не.
Беше човек...
някога.
Сега пък идват лодки.
Не са заплаха за нас. Нали?
За тях сме само призраци.
Най-добре да ги оставим на мира.
Това е баща ми. Върнали сме се.
Татко! Татко, погледни насам!
Елизабет.
Не сме се върнали.
Татко!
Елизабет. Мъртва ли си?
Не. Не.
Мисля, че аз съм.
Не, не може да си.
Имаше един сандък.
Странно. Тогава изглеждаше много важен.
Ела на борда.
И едно сърце.
Разбрах, че ако прободеш сърцето, твоето трябва да заеме мястото му.
И ще плаваш по моретата цяла вечност.
Холандеца трябва да има капитан.
Глупава причина да умреш.
Някой да хвърли въже. Ела при нас!
Хайде.
Такава е съдбата.
Хвани въжето.
Толкова се гордея с теб.
Татко, хвани въжето!
Не бива да напуска кораба! - Татко!
Моля те, ела с нас! Моля те! Няма да те изоставя!
Ще поздравя майка ти.
Моля те, няма да те оставя!
Има ли начин?
Той е в мир.
Няма вода.
Защо няма нищо, освен ром?
И ром няма.
Ако не излезем от затишието преди падането на нощта,
ще плаваме без посока.
Обречени да се лутаме между световете.
За вечни времена.
Без вода, вечните времена май ще дойдат по-рано.
Защо не направи нещо?
Окото ми. Върни го! - Безсмислено е.
Зеленият проблясък е на залез, не на изгрев.
"Отвъд ръба." Ще се побъркам.
Изгревите не залязват.
"Горе е долу."
Това никак не помага.
Защо никога не е ясно?
Ясно като мътна вода, Джаки. - Какво?
Прободи сърцето. - Не пробождай сърцето.
Моля? - Холандеца трябва да има капитан.
Това още повече не помага.
Ще плаваме по моретата вечно.
Обичам морето. - А сушата?
Предпочитам да има ром. Ромът е хубав.
На сушата ще има ром, хубави момичета...
На всеки десет години. - Какво каза?
На всеки десет години. - Десет години е много време.
Дори повече, ако няма ром.
Но вечността е още по-дълга.
И как ще я прекараш? Мъртъв?
Или не?
Безсмъртният капитан Спароу. - Това ми харесва.
След залеза няма да има значение.
Не залез.
Отдолу...
...е изгрев. Нагоре.
Какво е това?
- Не знам. Ти как мислиш?
Къде? - Там.
Какво има?
Люлее кораба.
Люлеем кораба.
Да. Разбрал го е.
Люлее кораба.
Ще се завържем на мачтата с главите надолу.
Като корабът се обърне, ще сме изправени.
Заедно с вълнението.
Отвържете топовете, мързеливи плъхове такива.
Освободете товара. Нека се търкаля.
Сега горе...
е долу.
Това беше твоя идея!
Благословени западни ветрове!
Върнахме се!
Това е изгревът.
Преговори?
Трябват ни пистолетите! Развързвай се, бързо!
Добре!
Братският съвет се събира в Залива на корабокрушенците.
Джак, аз и ти отиваме. Въпросът не се оспорва.
Оспорва се от мен.
Ако пиратите се събират, обръщам си кораба.
Пиратите се събират срещу Бекет, а ти си пират.
Няма да бягаш, Джак.
Ако не се бием заедно, ще ни заловят един по един,
докато само ти останеш.
Харесва ми как звучи. Капитан Джак Спароу, последният пират.
Да.
И ще се биеш с Джоунс сам. Това фигурира ли в плановете ти?
Още го обмислям.
Но няма да се върна в Гроба. Можеш да си сигурен.
Мокър барут.
Чакайте! Може да ги използваме като тояги!
Извинявай. Става обаче.
Има прясна вода на този остров.
Там ще се запасим и ще се стреляме после.
Ти води групата. Аз ще остана на кораба си.
Няма да оставя кораба си на теб.
Защо и двамата не слезете и не оставите кораба на мен?
Временно.
Наглеждай лодката.
Боже. - Хиляди дяволи!
Внимателно!
Тъпа риба такава!
Всъщност е главоного.
Така ти се пада.
Хората ще платят пари, за да видят това.
И още пари за рисунка как седят отгоре!
Пинтел и Рагети, убийци на Кракена.
Може да сервираме парчета като сувенир.
Още ли мислиш да бягаш, Джак?
Мислиш, че можеш да избягаш от света?
Проблемът да си последен е...
че скоро не ти остава нищо.
Понякога някои неща се връщат. Ние сме живият пример, ти и аз.
Но това е и голям риск.
Никога няма гаранция, че ще се върнеш.
Но че ще си отидеш, това е безспорно.
Да свикаме Братския съвет, така ли?
Това е единствената ни надежда.
Това само по себе си е тъжно.
Светът беше по-голям.
Светът си е същият.
Просто...съдържа по-малко неща.
Отровена е от трупа.
Познавам го. Беше в Сингапур!
Сингапур. - Капитане!
Ехо!
Имаме си гости!
Той е капитанът.
Сао Фън...
появата ти тук е невероятно съвпадение.
Джак Спароу.
Нанесе ми огромна обида веднъж.
Едва ли съм бил аз.
Сега квит ли сме?
Пусни я.
Не е част от сделката. - И каква е тази сделка?
Чухте капитан Търнър.
Пуснете я! - "Капитан Търнър?"
Негодникът вдигна бунт срещу нас!
Перлата ми трябва, за да освободя баща си.
Това е единствената причина да дойда.
Защо не ми каза, че си го замислил?
Беше мое бреме.
Трябва му Перлата. На капитан Търнър му трябва Перлата.
И си се почувствал виновен. А ти с твоя Братски съвет...
Никой ли не дойде да ме спаси, защото му липсвах?
Отивам при тях.
Извинявай, Джак, но един стар приятел иска първо да те види.
Не знам дали ще преживея още срещи със стари приятели.
Ето ти възможност да разбереш.
Интересно.
Приятелите ти изглеждат доста отчаяни.
Може би вече не вярват, че един събор от мърморещи пирати
може да надвие "Летящия холандец".
Отчаянието води до предателство.
Но ти и аз не сме чужди на предателството.
Не е тук, Джак.
Кое? Какво не е?
Сърцето на Дейви Джоунс. То е на борда на Холандеца,
за да не се използва като преимущество
при изплащането на дълга ти към добрия капитан.
По моите изчисления, тези сметки са уредени.
Със смъртта ти?
Но ето те тук.
Затвори си очите и си мисли, че е само лош сън.
Аз така правя.
А ако Дейви Джоунс научи, че си оживял?
Суши греблата.
Бъдете нащрек.
Хората ми са достатъчни.
Кораб на компанията, екипаж на компанията.
Ти се съгласи. "Черната перла" трябваше да е моя.
И беше.
Може и друго да се споразумеем.
От теб ще се изисква единствено информация.
Относно Братския съвет предполагам. В замяна на добра отплата?
Ще ми уредиш дълга с Джоунс...
ще ми осигуриш свободата?
Разбира се.
Просто добра сделка.
Ако съм в предателско настроение, какво ще трябва да ти предам?
Всичко.
Къде се събират?
Кои са пиратските главатари?
За какво служат деветте осмини?
Пригответе трюма.
Бекет се съгласи "Черната перла" да е моя.
Няма да даде единствения кораб, който може да надмине Холандеца.
Жалко, че не са длъжни да почитат кодекса на Братството, нали?
Защото почитта трудно се среща вече.
Никой не почита губещата страна.
Да минеш към печелившата е просто добра сделка.
Губещата страна, казваш? - Те имат Холандеца.
Вече и Перлата!
А какво има Братството?
Имаме Калипсо.
Калипсо.
Стара легенда.
Не. Самата богиня в човешка форма.
Представи си всичката сила на морето, изправена срещу врага.
Възнамерявам да я освободя. За това ми трябва Братският съвет.
Целият Съвет.
Може да задържиш Барбоса.
Бойният дребосък и приятелят му с дървеното око също.
И Търнър. Особено Търнър.
Другите остават с мен на Перлата. Ще те заведа до Залива,
където ще ти предам пиратите, а ти няма да ме предадеш на Джоунс.
Хубава сделка, нали? - А г-ца Суон?
Каква ти е ползата от нея?
Какво предлагате, капитане?
Какво бихте приели, капитане?
Момичето. - Какво?
Джак.
Сега се сещам.
Имам великолепен компас, който сочи накъдето искам.
За какво си ми ти?
Тя не е част от никаква сделка.
Точка по въпроса.
Не беше въпрос.
Сочи към това, което искаш най-много.
И това не е Братският съвет, нали?
А кое е, Джак? - Мен.
Мъртъв. - Става.
Какво? Не става.
Ти ни забърка. Ако това ще ни освободи, значи става.
По дяволите.
Въпреки това, ако те убия, ще използвам компаса,
за да намеря Залива на корабокрушенците. Сам.
Без посредник, така да се каже.
Елизабет, те са пирати.
Имам предостатъчно опит да се разправям с пирати!
Значи се разбрахме?
Ако ме убиеш, ще видиш, че Заливът
е почти непревземаема крепост...
издържаща на обсада с години.
Тогава ще си кажеш: "Ех, да имаше вътре някой, когото не бях убил,
да ми изкара пиратите навън..."
Можеш да направиш всичко това?
Можеш да ме убиеш, но не можеш да ме обидиш.
Кой съм аз?
Аз съм капитан Джак Спароу.
Става!
Човек зад борда!
Ти си луд.
Слава богу, защото ако не бях, това никога нямаше да стане.
И това беше без дори капка ром.
Хвърлете тази мърлява предателска отрепка в трюма.
Кой кораб ще следваме?
Холандеца да проследи Сао Фън. Ние ще следваме Перлата.
Кога ще можем да преследваме?
Пада!
Пазете се!
Дали планира всичко, или го измисля в движение?
Сър.
Утре по това време ще пристигнем в Залива и ти ще си на свобода.
Калипсо.
Моля?
Сигурно не ти харесва това име от многото, които имаш...
но така те наричаме ние.
Кои ние?
Ти го потвърждаваш.
Кое?
Нищо не си ми казал. - Братският съвет, не аз.
Първият Братски съвет, чието решение щях да оспоря.
Те те затвориха в човешко тяло,
за да има човекът власт на моретата, а не...
Аз.
Но ти никога не бива да си по-малко от това, което си.
Хубави думи от капер.
Но през решетките думите губят чара си.
Мога ли да бъда винен за усилията си?
Всички мъже са привлечени от морето, колкото и да е опасно.
А някои мъже оправдават злодеянията си със страст.
Предлагам просто страстта си.
А в замяна?
Даровете ти. Ако решиш да ги дадеш.
А ако реша да не ги дам?
Тогава ще взема...
яростта ти.
Сао Фън?
Насам.
Моля те.
С всичките девет осмини...
ще си свободна.
Вземи я!
Ти си капитанът сега.
Аз?
Иди на мое място в Залива на корабокрушенците.
Капитане! Корабът е превзет. Не можем...
Прости ми...Калипсо.
Сао.
Какво ти каза?
Направи ме капитан.
На прицел! Огън!
Ти не си ми капитан.
Елизабет.
Джеймс.
Слава богу, че си жива.
Баща ти много ще се радва
да разбере, че си жива. - Баща ми е мъртъв.
Не може да е вярно. Той се върна в Англия.
Лорд Бекет ли ти каза това?
Кой от вас е капитанът?
Капитан. Тя.
Капитан?
Изтеглете кораба. Затворниците в трюма.
Капитанът ще ползва моята каюта.
Благодаря ви, сър.
Но ще остана с екипажа си. - Елизабет.
Кълна се.
Не знаех.
Кое? Чия страна си избрал?
Е, вече знаеш.
Ремък?
Ремък.
Бил Търнър?
Ремъка.
Знаеш името ми.
Да, познавам сина ти.
Уил Търнър.
Уилям.
Успял е. Жив е.
И те е изпратил да ми кажеш, че идва за мен.
Слава богу. Той идва.
Да, Уил е жив.
И иска да ти помогне.
Не може да ми помогне. Няма да дойде.
Но ти си баща му.
Познавам те.
Той ми каза за теб.
Не може да ме спаси. Не може да дойде заради теб.
Заради мен?
Ти си Елизабет.
Да, аз съм Елизабет.
Този, който убие Джоунс, трябва да заеме мястото му.
Капитан... Завинаги.
Холандеца трябва винаги да има капитан.
А ако той ме спаси...
губи теб.
Разбирам.
Няма да избере мен.
Не би избрал мен.
Кажи му да не идва.
Кажи му да стои далеч.
Кажи му, че е твърде късно.
Аз вече съм част от кораба...
и от екипажа.
Ремък.
Знаеш името ми.
Да, познавам сина ти.
Уилям.
Той идва за мен.
Почакай и ще видиш.
Ще видиш.
Той обеща.
Дайте я насам.
Пригответе въжетата.
Източноиндийска компания
Сър.
Диря от трохи.
Трябва да я следваме. - Сред тях има предател?
Или капан? - Гамбит на ловък противник.
Задайте курса, лейтенант. - Сър?
Да се надяваме, че ще стигнем целта си,
преди да им свършат труповете.
Измъкнал си се по-бързо, отколкото очаквах.
Уилям, забелязваш ли нещо?
По-точно...
забелязваш ли нещо, което го няма, за да се забележи?
Не си вдигнал тревога. - Странно, нали?
Но не колкото това.
Сам ли се сети за това?
Казах си: "Мисли като Джак."
И само дотук ли стигна?
Да заведеш Бекет до Залива, за да спечелиш доверието му...
и да постигнеш целите си?
Сякаш не ме познаваш изобщо.
А какво мисли възлюбената ти по въпроса?
Не си счел за уместно да й го повериш.
Губя я, Джак.
Всяка крачка към баща ми е крачка назад от Елизабет.
Ако заключиш сърцето си, ще я изгубиш със сигурност.
Ако искаш мачете за интелектуалния си гъсталак...
избегни избора.
Промени фактите.
Нека някой друг убие Джоунс.
Кой?
Ти?
Смъртта разбърква приоритетите по особен начин.
Промъквам се на борда, пробождам сърцето,
баща ти е освободен от дълга,
а ти си свободен да бъдеш с очарователната си убийца.
Готов си да извадиш сърцето си и да се обвържеш с Холандеца...
...завинаги? - Не. Аз съм свободен завинаги.
Свободен да плавам извън картата. Свободен от самата смърт.
Ще трябва и да си вършиш работата.
Да пренасяш душите до отвъдния свят.
Или да свършиш като Джоунс.
Няма да ми отиват пипала.
Да си безсмъртен със сигурност си струва.
Това за какво е?
Мисли като мен. Ще разбереш.
Много поздрави на Дейви Джоунс.
Мразя го.
Ела с мен.
Бързо.
Какво правиш?
Избирам страна.
Не отивай в Залива. Бекет знае за събора.
Опасявам се, че сред тях има предател.
Късно е да ти прощавам.
Нямам нищо общо със смъртта на баща ти.
Но това не опрощава другите ми грехове.
Ела с нас.
Джеймс, ела с мен.
Кой е там?
Върви. Аз ще те последвам.
Лъжеш.
Съдбите ни се преплитаха, Елизабет...
но не се събраха.
Тръгвай сега.
Връщай се на поста си, моряко.
Никой няма да напуска кораба. - Отдръпни се. Това е заповед.
Това е заповед.
Част от екипажа, част от кораба.
Част от екипажа, част от кораба. Част от екипажа...
Спокойно. - Част от екипажа, част от кораба.
Избягал затворник!
Не го слушайте! - Джеймс!
Избягал затворник!
Джеймс! Не!
Адмиралът е мъртъв. - Мъртъв?
Адмиралът е мъртъв. - Адмиралът.
Към капитанската каюта! - Да!
Обратно на кораба.
Джеймс Норингтън. Боиш ли се от смъртта?
Ще го приема като "не".
Хубава сабя.
Холандеца е под мое командване.
Засега.
Отваряйте си очите.
Неслучайно се нарича Островът на корабокрушенците.
Където се намират Заливът и Градът на корабокрушенците.
Чухте го. Живо.
Въпреки че пиратите сме умници,
никак не ни бива да измисляме имена.
Да.
Веднъж плавах с един дядка без ръце и око.
Как го наричаше?
Лари.
Не се отказвам от сключена сделка.
Но се споразумяхме само за резултата.
Начина избирам аз.
Внимавай, Барбоса.
Не забравяй, че моите сили те върнаха от мъртвите.
И какво значи да ме провалиш.
Не забравяй защо трябваше да ме върнеш.
Защо не можех да оставя Джак на заслужената му съдба.
Деветима главатари трябваха, за да те затворят, Калипсо.
И трябват поне деветима, за да те пуснат на свобода.
Господа Пинтел и Рагети.
Заведете тази рибарка в трюма.
Оттук, г-жо Рибна.
Не мога да бъда привикван като някакво псе.
Очевидно можеш.
Мисля, че се познавате.
Отново ли ще се присъедините към екипажа ми, г-н Търнър?
Не към вашия.
Към неговия.
Джак Спароу ви праща много поздрави.
Спароу?
Не си му казал.
Спасихме Джак от Гроба заедно с "Черната перла".
Какво още не си ми казал?
Има един далеч по-тревожен въпрос.
Мисля, че познаваш една личност на име Калипсо.
Не личност.
Езическа богиня.
Проклина мъжете с най-големите им мечти
и после им ги показва празни, на пепел.
Светът се отърва от нея. - Не съвсем.
Братският съвет възнамерява да я освободи.
Не могат!
Първият съвет обеща да я затвори завинаги.
Такава ни беше уговорката. - Вашата уговорка?
Аз им показах как да я затворят.
Не може да й се има доверие.
Не ми остави избор.
Трябва да действаме, преди да я освободят.
Обичал си я.
Любовта на живота ти.
И после си я предал.
Тя се преструваше, че ме обича.
Тя предаде мен.
Чудя се след кое предателство си извадил сърцето си.
Не ме изпитвай.
Не го бях изпил.
Ще освободиш баща ми.
А ти ще осигуриш безопасността на Елизабет.
Заедно с моята.
Тежки условия, г-н Търнър.
Ще очакваме нещо равностойно в замяна.
Само една цена ще приема:
Смъртта на Калипсо.
Калипсо е на борда на "Черната перла".
Джак е отплавал с нея към Залива на корабокрушенците.
И като не си на борда й, как смяташ да ни заведеш?
Какво искаш най-много?
Погледни ги.
Такъв събор не е имало в живота ни.
И на всичките дължа пари.
В качеството си на призван да ви призова,
откривам Четвъртия братски съвет.
За да потвърдите правото си на глас,
представете ми осмините си, драги капитани.
Това не са осмини. Това са вехтории.
Първоначално мислели да затворят Калипсо чрез деветте осмини.
Но на Първия съвет пиратите били пълни бедняци.
Ами сменете името.
На "девет неща, които ни се търкалят в джоба"?
Звучи много пиратско.
Г-н Рагети, ако обичате.
Пазих го, точно както ми казахте.
Да, но сега ми трябва.
Спароу.
Може ли да напомня, че един главатар липсва,
а аз с удоволствие ще чакам, докато Сао Фън дойде.
Сао Фън е мъртъв.
Беше убит от "Летящия холандец".
Прокълнатият кораб!
Направил е теб капитан? Раздават на кого ли не тази титла.
Чуйте ме.
Знаят къде сме.
Джоунс е командван от лорд Бекет. Идват насам.
Кой е предателят? - Едва ли е сред нас.
Къде е Уил? - Не е сред нас.
Не е важно как са ни открили. Въпросът е:
Какво ще правим сега?
Ще се бием.
Заливът на корабокрушенците е крепост.
Добре запасена крепост.
Няма нужда да се бием, ако не могат да стигнат до нас.
Има и трети вариант.
На това място Първият съвет
заловил морската богиня и я затворил в човешко тяло.
Това е било грешка.
Да, получили сме моретата.
Но сме отворили вратата на Бекет и пасмината му.
По-добре беше, когато властта над моретата
не идваше от сделки със странни създания,
а само от потта на челото и здравата гърбина.
Знаете, че е така.
Господа.
Дами.
Трябва да освободим Калипсо.
Застреляйте го. - Отрежете му езика!
Застреляйте и него, и езика му. И му подстрижете брадата.
Сао Фън би се съгласил с Барбоса.
Калипсо ни беше враг тогава, ще ни бъде враг и сега.
Едва ли се е променила.
Бих се съгласил със Сао Фън. Ще освободим Калипсо.
Заплашваш ли ме? - Карам те да млъкнеш.
Това е лудост. - Това е политика.
А враговете ни приближават.
Ако не са вече тук.
Мили мой.
Дошъл си за мен.
Очаквала си ме. - Беше мъчение.
Затворена в това жалко тяло.
Откъсната от морето.
От всичко, което обичам.
От теб.
Десет години посветих на задачата, която ми постави.
Десет години се грижих са тези, които загиваха в морето.
И когато най-накрая можехме да сме заедно отново...
теб те нямаше.
Защо те нямаше?
Такава ми е природата.
Щеше ли да ме обичаш, ако бях по-различна?
Аз не те обичам.
Много неща си бил, Дейви Джоунс.
Но никога жесток.
Поквари целта си...
заедно със себе си.
И скри това, което трябваше да е мое.
Калипсо.
Аз ще бъда свободна.
И тогава ще ти дам сърцето си.
И ще бъдем винаги заедно.
Само да имаше сърце, което да дадеш.
Защо дойде?
Каква съдба си отредила на тези, които те заловиха?
Братският съвет?
Последното, което ще разберат в този живот...
е колко жестока мога да бъда.
А твоята съдба, Дейви Джоунс?
Сърцето ми винаги ще ти принадлежи.
Първият съвет затвори Калипсо.
Ние трябва да я освободим.
А от благодарност тя ще изпълни желанията ни.
Чии желания? Твоите ли?
Пълни глупости.
Ако имаш по-добра идея, моля те, сподели я.
Сепии.
Нека не забравяме, скъпи приятели,
нашите скъпи приятели сепиите.
Чудесни малки наденички.
Събери ги заедно и ще се изядат без да им мигне окото.
Човешка природа.
Или рибна природа.
Така че можем да се окопаем тук.
До месец половината ще сме мъртви.
Което си е зловещо, както и да го погледнеш. Или...
Както вещият ми колега наивно предлага,
можем да пуснем Калипсо и да се молим да прояви милост.
В което се съмнявам.
Можем ли да кажем, че тя не е жена презряна,
с чийто гняв адът се не мери? Не можем.
Остава ни само една възможност.
Приемам го, но не мога да повярвам, че ще го кажа...
Капитан Суон. Трябва да се бием.
Винаги си бягал от битки. - Не съм.
Си. - Не съм.
Си. - Не съм!
Бягал си и го знаеш. - Не съм. Пълна клевета.
Винаги съм почитал най-старата и благородна пиратска традиция.
Твърдя, че това, което всички трябва да направим,
е да се бием...
за да избягаме.
Да!
Според Кодекса, всяко военно действие, а това е точно такова,
може да се обяви само от пиратския крал.
Това сега го измисли. - Така ли?
Призовавам капитан Тийг. Пазител на Кодекса.
Сри Сумбаджи обявява всичко това за глупост!
По дяволите Кодексът. Кого го интересува...
Кодексът е закон.
На пътя си ми, момче.
Кодексът. - Кодексът.
Както е написан от Морган и Вартоломей.
ПИРАТСКИ КОДЕКС
Не може... Как... - Морски костенурки.
Морски костенурки.
Барбоса е прав.
Стой малко.
"Дълг на краля
е да обявява война, да води преговори..."
Виж ти.
Не е имало крал от Първия съвет.
И едва ли ще има.
Едва ли. - Защо не?
Пиратският крал се избира с гласуване.
И всеки пират гласува за себе си.
Да гласуваме.
Гласувам за Аманд Корсаря.
Капитан Шевал, бедният французин.
Сри Сумбаджи гласува за Сри Сумбаджи.
Госпожа Чин.
Господин Джокард.
Елизабет Суон. - Барбоса.
Вилянуева!
Елизабет Суон.
Какво? - Знам. Странно, нали?
Гласувай за мен.
Какви ги говориш?
Да разбирам ли, че няма да се придържате към Кодекса?
Добре.
Какво решавате, капитан Суон, крал на Братския съвет?
Пригответе всеки съд, който плава.
На изгрев...
започваме война.
Значи отиваме на война.
Какво?
Видял си, правил си всичко. Оцелял си.
Това е номерът, нали? Да оцелееш?
Въпросът не е само да живееш вечно, Джаки.
Номерът е да живееш със себе си вечно.
Как е мама?
Изглежда страхотно.
Врагът е тук! На оръжие!
Напуснете кораба!
Преговори?
Ти си псето, което доведе тези вълци пред прага ни.
Не вини Търнър. Той беше само оръдие на предателството.
За да видите великия архитект, погледнете наляво.
Ръцете ми са чисти.
Образно.
Действах за собствената си цел.
Джак няма нищо общо. - Слушайте оръдието.
Била съм на борда на Холандеца.
Знам бремето ти, но каузата е загубена.
Никоя кауза не е загубена, ако поне един се бори за нея.
Ако не е действал от твое име, как ми е дал това?
Сключихме сделка, Джак. Да доведеш пиратите. И ето ги тук.
Не бъди срамежлив. Излез напред. Поискай наградата си.
Дългът ти към мен все още не е изпълнен.
100 години слугуване на борда на Холандеца. За начало.
Този дълг беше изплатен. С малко помощ.
Ти избяга. - Технически.
Предлагам размяна.
Уил тръгва с нас...
а вие може да вземете Джак.
Става.
Не става. - Става.
Джак е главатар. Нямаш право.
Крал!
Както заповядате, ваша светлост. - Подлец!
Ако имаш нещо да кажеш, аз също имам.
Който стигне пръв, печели?
Боиш ли се от смъртта?
Нямаш представа.
Кажете на Братството си:
Може да се биете и всички да умрете.
Или да не се биете, като така само повечето ще умрете.
Ти уби баща ми.
Той сам избра съдбата си.
А ти избра своята.
Ще се бием.
И вие ще умрете.
Така да бъде.
Крал?
На Братския съвет. Благодарение на Джак.
Може би наистина знае какво прави.
Браво!
Успешно пристигна на борда на Холандеца според плана.
Слушай... - Поздравления.
Като изключим трюма, всичко е по часовник.
Махайте се.
Обратно в Гроба? - Не и без теб, Джаки.
Прободи сърцето.
Живей вечно като капитан на "Летящия холандец".
От друга страна...
ако ти си в трюма...
кой ще прободе сърцето?
Безсмъртието май ти се изплъзва.
Я, фъстък.
"Черната перла" ще трябва да води атаката.
Така ли? - Хайде, госпожо.
Барбоса, не можеш да я пуснеш.
Трябва да дадем шанс на Джак.
Простете, ваше величество. Твърде дълго съдбата ми не бе в мои ръце.
Стига толкова.
Врагът...
избра забвението.
Пригответе флота.
По местата!
Има ли някакъв ритуал или заклинание?
Да.
Предметите са събрани.
Предметите да бъдат изгорени...
и някой да каже:
"Калипсо, освобождавам те от човешките окови."
Това ли е?
Трябва да се произнесат като на любима.
Калипсо, освобождавам те от човешките окови!
Това ли е? - Не. Не го каза правилно.
Не го...
Трябва да го кажеш правилно.
Калипсо...
...освобождавам те от човешките окови.
Тия Далма.
Калипсо.
Кой каза на Братството как да те затвори?
Кой те предаде? - Назови го.
Дейви Джоунс.
Това е! Това е!
Калипсо!
Дохождам при теб като слуга, смирен и разкаян.
Изпълних клетвата си и сега моля за помощта ти.
Пощади мен, кораба ми, екипажа...
но излей гнева си върху онези, които се мислят за твои господари...
или мои.
Това ли е?
Изобщо не помогна.
Сега какво?
Нищо.
Последната ни надежда се провали.
Не се е свършило. - Все още ни чака битка.
Цяла армада стои срещу нас. С Холандеца начело нямаме шанс.
Съдбата помага на смелите.
Отмъщението няма да върне баща ви, г-це Суон,
а нямам намерение да умра за това.
Прав сте.
За какво ще умрем тогава?
Ще ме изслушате.
Слушайте!
Братството все още очаква Перлата да води.
А какво ще видят?
Страхливи плъхове на изоставен кораб? Не.
Не, ще видят свободни хора и свобода!
А врагът ще види проблясъка на топовете ни.
Ще чуе звънтенето на сабите ни и ще разбере на какво сме способни.
С пот на челото,
силата на гърбините ни...
и смелостта в сърцата ни.
Господа...
вдигнете знамената.
Вдигнете знамената.
- Вдигнете знамената!
Да.
Вятърът е на наша страна. Това е всичко, което ни трябва!
Вдигнете знамената!
Имаме попътен вятър, сър.
Значи така.
Предай на Джоунс да е безпощаден.
Това ще го разведри.
На оръжие! Ще се бием безпощадно!
Калипсо.
На всичкото отгоре заваля.
Лош знак.
На шпила. Изправете горната рейка. Пазете барута сух.
Водовъртеж!
Капитан Барбоса!
Трябвате ни на щурвала.
Да, така е.
Изправете рейките, непохватни маймуни такива.
Денят, в който ще умреш, е този, за който си струва да живееш.
Обръщайте!
Няма да ни нарани.
Пълен напред към бездната.
Луд ли си?
Страх те е да се намокриш?
Приближава откъм кърмата.
Още скорост! Дръжте мъжки срещу вятъра.
Предни топове!
Стреляйте!
Измъкни ни или ще ни разбият.
Не. По-навътре. Ще минем в по-бързи води.
Пригответе се отстрани.
Грабвайте оръжията. Бързо.
Съберете кураж. Пълна готовност.
Мисли като хлапето.
Панти. Панти.
Мисли като хлапето.
Полуцилиндрични панти.
Лост.
Пожелайте ни късмет. Ще ни трябва.
Вече ми липсва. - Много е чаровен.
Никой да не мърда.
Изпуснах си мозъка.
Затворете капаците на палубата!
При оръдията.
Средните топчии, целете се в мачтите.
Главната батарея в готовност!
Стойте! Чакайте да се изравним.
Огън!
- Огън! Всички огън!
Огън!
Хайде, момчета!
Късно е да променяме курса вече.
Стой или ще стреляме.
Това беше добро.
Само идвам да си взема нещата.
Прекрасно е, но защо сте тук, като може да сте другаде?
Някой трябва да пази сандъка.
Няма съмнение, военната дисциплина е развалена на този кораб.
Заради рибните хора.
Значи рибните хора, понеже са рибни хора,
не са дисциплинирани като нерибните хора?
Това играе роля според мен.
Така е. Ако нямаше рибни хора, нямаше да трябва да пазим сандъка.
А ако нямаше сандък, нямаше да трябва да сме тук.
Пригответе се за абордаж!
Залегни!
Не!
Я вижте, момчета. Изгубено птиче.
Изгубено птиче, което така и не се научи да лети.
За мое голямо съжаление.
Но...
никога не е късно да се научиш.
Сандъкът. Дай го.
Мога да те освободя.
Свободата ми беше отнета отдавна.
Елизабет.
Ще се омъжиш ли за мен?
Сега не е подходящият момент.
Може да е единственият.
Обичам те.
Направих своя избор. Какъв е твоят?
Барбоса!
Венчай ни.
Малко съм зает в момента.
Барбоса, сега!
Добре, де.
Скъпи възлюбени, събрали сме се днес...
Да закова червата ти на мачтата, жалко псе такова!
Елизабет Суон, взимаш ли ме за свой съпруг?
Да. - Чудесно.
Уил Търнър, взимаш ли ме...
за своя съпруга...
...в болест и в здраве...
като здравето е по-малко вероятно?
Да.
Като капитан ви обявявам...
Може да целунеш...
Просто се целунете.
Остави го.
Нищо не можеш да направиш без ключа.
Аз вече го имам.
Не, нямаш го.
А, този ключ ли?
Не!
Ей. Това е моят пистолет.
Търнър.
Огън!
Благодаря ти, Джак.
Спри! Аз съм.
Уил. Синът ти.
Давай!
Вещица! Няма да видиш милост от мен.
Затова донесох това.
Няма да те убия. Дадох ти обещание.
Не улучи.
Забрави ли? Аз съм безсърдечна твар!
Любов.
Тя свързва толкова здраво...
А така лесно се къса.
Кажи ми, Уилям Търнър, боиш ли се от смъртта?
А ти?
Опияняващо е да държиш живота и смъртта в ръката си.
Ти си жесток човек, Джак Спароу.
Въпрос на възглед.
Така ли?
Уил?
Погледни ме! Добре си.
Уилям?
Синът ми.
Уил? Погледни ме!
Няма да предотвратиш присъдата ми.
Калипсо.
Завлича ни! Действайте бързо или всички отиваме в Гроба!
Не.
Не, не.
Не!
Част от екипажа. Част от кораба, част от екипажа.
Не ме оставяй.
Недей. Не!
Няма да те оставя.
Холандеца трябва да има капитан.
Дръж се.
Слава богу, Джак.
Армадата все още е там. "Устрем" ни приближава отдясно
и май е време да уважим най-старата и благородна пиратска традиция.
Никога не съм бил по традициите.
Обърнете я към вятъра и вдигнете платната.
Не слушайте това. Ще сме им точно на прицел.
Не слушайте това "не слушайте това".
Но арма... - Няма.
"Устрем"... - Спри. Млъкни.
Какво чакат?
Очаква да спазим споразумението.
Пригответе топовете.
Нищо лично, Джак. Просто добра сделка.
А, оцелял е.
Готови на топовете. - Топовете готови.
Опъвайте платната.
Да, опъвайте платната.
Заповеди, сър.
Сър!
Капитане.
Огън. - Огън!
Огън! - Огън!
Всички, огън!
Заповеди? Заповеди, сър!
Сър, какво ще наредите?
Просто...
...добра сделка.
Напуснете кораба!
- Всички напуснете кораба!
Обръщат!
Попътен вятър.
Гръм да ме удари.
Капитан Търнър!
Г-н Гибс. - Капитане?
Може да хвърлите шапката ми. - Слушам, капитане.
Ура!
Сега иди и я вземи.
Заповеди, сър?
Вече не си роб на Холандеца. Свободен си.
Да.
Това е хубаво, но...
по моите сметки все още имам неизплатен дълг.
Ако ме искате.
Тогава на щурвала, г-н Търнър.
Да, капитан Търнър.
Този кораб отново има цел.
А там, където отиваме...
тя не може да дойде.
Един ден на брега.
Десет години в морето.
Висока цена за стореното.
Зависи от единия ден.
Каляската ви очаква, ваше височество.
Греблата са вътре.
Г-жо Търнър.
Сбогом, кукличке.
Джак.
Нищо нямаше да се получи между нас.
Продължавай да си го внушаваш, скъпа.
Веднъж беше достатъчно.
Благодаря ти.
Ще ми трябва и другият.
Почти залез е.
То винаги ти е принадлежало.
Ще го пазиш ли?
Да.
Уил!
Гледай към хоризонта.
Обича да влиза в пристанищата
и да плаши младите дами.
Но ви обещавам - няма да бъдете разочаровани.
Това ли е?
"Черната перла"?
Не е много голяма.
Скъпа, това е лодка.
Моят кораб е великолепен и свиреп, и грамаден, и...
...го няма. Защо го няма?
Това той ли е там?
Да, ето го там.
Защо е там?
Много по-голям е отблизо.
Джак, обеща да ни повозиш.
Аз щях да се возя първа. - Какво? Ти?
Не каза така. - Има си хас!
Г-н Гибс? Има ли причина корабът ми да го няма?
Корабът? Ние сме на кораба.
Джак! Корабът го няма!
Сериозно?
Дами! Бихте ли млъкнали?
Чуйте ме. Да, излъгах те.
Не, не те обичам.
Естествено, че те прави дебела. Никога не съм бил в Брюксел.
Произнася се "забележителен".
Не, не съм се срещал с Писаро, но обожавам пайовете му.
И всичко това бледнее
пред факта, че корабът ми отново го няма. Чат ли сте?
Вземи каквото можеш. - Нищо не връщай.
Кажете ми, дами, какво знаете за морските костенурки?
Морските костенурки?
Нека ви разкажа невероятната история за кап...
Всички по въжените стълби.
Всички по въжените стълби!
Искаш да опиташ това?
Добро момче! Ти си момчето на татко.
Точно така.
Сър?
Някои от екипажа не са много убедени,
че трябваше да зарежем капитан Джак. - Отново.
Отново. - Така ли?
Ще се почувстваме по-спокойни относно съдбата си,
ако видим онова, за което ни говорехте.
На картата. - Да.
Със собствените си очи.
Ще облекчи чувството за вина, така да се каже.
Я погледнете това.
Има повече от един начин да живееш вечно.
Господа, представям ви Извора на младостта.
Спароу.
Йо-хо-хо. Роден съм за живот пиратски.
ФЛОРИДА
ИЗВОРЪТ НА МЛАДОСТТА
Негодници сме ние, обесници безпътни.
До дъно да пием, братлета, йо-хо-хо...
КАРИБСКИ ПИРАТИ НА КРАЯ НА СВЕТА
Йо-хо, йо-хо. Роден съм за живот пиратски.
ДЕСЕТ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Плячкосваме и грабим в набези безчет.
До дъно да пием, братлета, йо-хо-хо.
Плячкосваме и грабим и пет пари не даваме.
До дъно да пием, братлета, йо-хо-хо.
Йо-хо-хо. Роден съм за живот пиратски.