РОБЪРТ ДЕ НИРО
И М А Л О Е Д Н О В Р Е М Е В А М Е Р И К А
Участват още: ДЖЕЙМС УДС
ЕЛИЗАБЕТ МАКГАВЪРН
ДЖО ПЕШИ
БЪРТ ЯНГ
ТЮСДИ УЕЛД
ТРИЙТ УИЛЯМС
ДАНИ АЙЕЛО РИЧАРД БРАЙТ
ДЖЕЙМС ХЕЙДЪН, УИЛЯМ ФОРСАЙТ, ДАРЛАН ФЛЮГЕЛ и др.
Музика ЕНИО МОРИКОНЕ
Оператор ТОНИНО ДЕЛИ КОЛИ
По романа "Гангстерите" от ХАРИ ГРЕЙ
Сценарий: ЛЕОНАРДО БЕНВЕНУТИ, ПИЕРО ДЕ БЕРНАРДИ, ЕНРИКО МЕДИОЛИ,
ФРАНКО АРКАЛИ, ФРАНКО ФЕРИНИ и СЕРДЖО ЛЕОНЕ
Режисьор СЕРДЖО ЛЕОНЕ
Къде е? Къде се крие?
Не знам. От вчера го търся.
За последен път те питам. Къде е?
Не зная.
Какво ще правите с него?
Остани тук, копелето може да се върне.
Защо го прикриваш, глупако?! Той предаде приятелите си!
Те бяха и твои приятели!
Ясно. Искаш да свършиш като оная кучка, а?
В китайския театър на Чан Лао.
Остани при тоя мизерник.
Нудълс? Нудълс...
Трима убити контрабандисти на алкохол
Леко, леко...
ПАТРИК ГОЛДБЕРГ
ФИЛИП ЩАЙН
МАКСИМИЛИАН БЕРКОВИЧ
СУХ РЕЖИМ
СЕРЖАНТ П. ХАЛОРАН
Оттук. Побързай! Измъкни се по Мот Стрийт. Бързо!
Нудълс!
Нудълс...
Нудълс, развържи ме!
Стой така. Нека разберат, че аз съм го убил.
Къде отиваш? - Да прибера Ив.
Недей.
Защо?
Те... Те вече са били там.
Имаш ли нужда от нещо?
От пари?
Имам повече от достатъчно. - Да, сега всичко е твое.
За къде пътувате?
Господине, за къде пътувате?
Все едно. За където е следващият автобус.
До Бъфало?
Еднопосочен.
Долар и двайсет.
ПОСЕТЕТЕ КОНИ АЙЛЪНД
ВХОД
Искам да наема кола. - Попълнете формуляра.
Нашият обичен баща САМУЕЛ
"При Дебелия Мо" Напитки и сандвичи
Нудълс! - Връщам ти ключа от часовника.
Заключи вратата.
Кога се върна?
Тази вечер. - Защо?
Свързаха се с мен. - Кой?
Мислех, че ти ще знаеш. - Аз ли?
Вече не знам нищо за никого.
Ще ми предложиш ли нещо за пиене?
Да, извинявай. Заповядай, седни.
Кой е Робърт Уилямс?
Аз.
"Във връзка с продажбата на еврейското гробище "Бет"...
От синагогата е, искат да преместим покойниците си.
И аз получих същото за баща ми.
Не е от синагогата. Получих го миналата седмица.
А равинът ми каза, че го е изпратил преди 8 месеца.
Да, тогава получих и моето.
Какво друго ти каза равинът? - Че съм имал късмет.
Телата на Филип Щайн, Максимилиан Беркович и Патрик Голдберг
вече били преместени в някакво луксозно гробище в Ривърдейл.
Какво означава това? - Означава...
"Нудълс, макар че си се крил в миша дупка, те намерихме. "
"Знаем къде си". Означава...
"Приготви се".
За какво?
Само това не ми стана ясно.
А ти как мислиш? - Отговорът се крие тук.
Затова и се върнах.
Преместих всичко тук.
Продадох къщата, заедно със склада.
Помислих, че ти си свил онзи милион долара. Но съм сгрешил.
Явно не си ги и помирисал.
Но аз мислех, че ти... - И ти си сгрешил.
Куфарът беше празен.
Тогава кой ги е взел?
И аз това се питам цели 35 години.
Аз ще спя тук, а ти - в стаята ми. - Не се притеснявай.
Как е сестра ти? - Не съм я виждал от години.
Сега е голяма звезда.
Трябваше да го очакваме, нали?
Победителите винаги си проличават от самото начало.
Победителите си проличават, губещите също.
Кой би заложил и стотинка на теб?
Аз бих заложил всичко на теб.
И щеше да загубиш.
Уморен си. Лека нощ.
Лека нощ, Мо. Благодаря.
Какво си правил през всичките тези години?
Лягах си рано.
Дебора, татко каза да ми помогнеш! - Не.
Пълно е с клиенти. Не можем да насмогнем.
Опитайте. Аз имам урок по дикция.
Шишко, напръскай тоалетната. Видях една хлебарка там.
Извинявай. - Мръсник!
Съжалявам, днес не мога. - Добре, до утре!
Извинявай, Шишко.
Бъгси ни е намерил работа. - Побързай, няма да ни чака!
На кого викаш хлебарка, а? - Мръсен си, повдига ми се от теб.
Пълзиш из тоалетните като хлебарка. Какъв си тогава? Пусни ме!
Повдига ти се от мен, а? Тогава защо ми показваш задника си?
На една хлебарка?
Добре се погледни, Дейвид Ааронсън!
Ако не ме остави на мира, ще й дам каквото си проси. Какво иска Бъгси?
Да му уредим един дълг. - Оня вестникар не си плаща.
Да ви платя, господине.
Красота!
Гледай как гори! Еха!
Хайде, момчета.
Хайде де, решавайте по-бързо!
Нудълс, да вземем долара.
Скип, заповядай.
Ето този.
До другия четвъртък, Сам. - Този.
Ти луд ли си? - Бъгси каза или долара...
или да ограбим някой пиян. - Да, но той още не е пиян.
Ще изчакаме.
Защо не оберете онзи там? - Пропил е и последния си цент!
Онзи там става.
Палтото.
Идва Гадняра!
Мамка му!
Трябваше да вземем долара. - Щяхме да си купим 10 сандвича!
Каруцата ще ни скрие от Гадняра. Пригответе се!
Сега! Хвърляй палтото отгоре му!
Господине, лошо ли ви е? Горкичкият! Дайте да ви помогна.
Хайде, изправете се.
По-зле сте и от чичо ми Нейтън. Защо сте се натряскали така?
Ще ви откарам вкъщи. Давай, мамо!
Стойте! Ей, на вас говоря!
Какво правите тук, хлапета?
Какво правим, хлапета? - Тикат ни го отзад.
Не е забранено, нали? - Дайте петаче, навряха ми го!
Я се разкарайте! Хайде, чупката! Марш от улицата!
Да не сте припарили наоколо.
Да не съм ви видял повече! Ясно?!
Ще мина да те видя после.
Добре, но първо почукай на кенефа.
Старият се моли, дъртата реве. Лампата е изгасена.
За какво да си ходя в къщи? Тук поне мога да си чета.
МАРТИН ИДЪН
Къде си тръгнала? - Мамо, не ми вдигай гири!
Трябва да измиеш тенджерите!
Ей сега се връщам, само да се изпишкам.
Здрасти, Пеги. - Поне да беше заключил вратата!
Не ти ли харесва?
Виждала съм и по-хубави. - Май доста си видяла!
А ти колко женски си виждал? Аз ще ти кажа - нито една.
Дай да видя твоята.
Очи пълни, ръце - празни!
О, Пеги! Дай да...
Харесва ти, нали? - Не и без пари.
Купи ми тортичка и можеш да правиш каквото си поискаш.
Утре. Ще ти я донеса утре. Обещавам ти!
Не давам на вересия. - Обещавам!
Ако не престанеш да ме стискаш, ще се наакам в гащите.
Няма ли да излезеш?
Хайде де, подай го!
Искам шест снимки.
Свали си гащите и пак ще ти го завра.
Как така "пак"? - Дълга история, а виж кое време е!
Вече е 6:34. Трябва да вървя.
Толкова работа ме чака... - Я задръж малко!
Вече е 6:35, а аз нямам никаква работа!
Почакай, задник такъв! Ще ти намеря работа!
Като заговорихме за време... Май ще счупиш полилея в 6:36!
Как ще докажеш, че не си го свил? - Аз му го дадох.
Така ли?
Ти пък кой си?
Откъде си? - От Бронкс.
И подаряваш часовници? - Това е чичо ми.
А на теб кой ти го даде? - Чичо ми Нейтън.
По-малкият ми брат. - Кажи му да мине към участъка.
Ама той умря. - Беше алкохолик.
В Кишинев, Полша.
Тогава вече не му трябва. Реквизирам го.
Какво ще рече това? - Свит от него в 6:37.
И запомнете, държа ви под око. - И аз ще те държа под око.
Вземи полилея, че ще го изпусна!
Макс?
Кой е този?
Чичо ми.
Ей тази, със сметаната. - Дето е от 5 цента?
За 2 ще ми направи само чекия. Това го мога и сам.
Не тази бе! Другата.
Сигурен ли си? - И я увий в хубава опаковка.
Добро утро. Пеги в къщи ли си е? - Сега се къпе.
Бихте ли й казали, че съм дошъл? - Хей, мамо. Дай ми още вода.
Почакай.
Какво искаш? - Аз ли?
Мама каза, че си ме търсил. - А, не. Момчетата ми казаха...
Какво? - Ще дойда някой друг път.
Нудълс! Нудълс!
Снима ли го? - Задникът му мигна, но е готов.
Браво бе, Гадняр! На дежурство.
Е, хванахте ме по бели гащи. - Хванахме те да чукаш малолетна.
Скрий го на сигурно място. - Ей, чакайте! Къде отивате?
Спрете! Ей, почакай малко! Стой, ти казвам!
Какво ще правите с тази снимка? - Зависи. Колко е часът, Макс?
Май е време да си получим часовника.
Добре, момчета, квит сме. - Чак като се пенсионираш!
Здравейте, момчета. - Какво искате?
Първо...
Ще платиш на Пеги за нас. - Добре. Това ли е всичко?
Върви, аз ще му обясня.
Ще си направя сефтето с парите на тъпото ченге!
Какво друго искате в замяна на тази плака?
Нудълс ми каза, че Бъгси командва благодарение на твоята закрила.
Какво искаш да кажеш? - Че той ти плаща.
Не бързай толкова! По-полека!
Ако продължаваш така, ще свършиш твърде бързо.
Нали ти казах! Много си глупав!
И така, защо ти плаща Бъгси? Каква услуга му правиш?
Понякога си затварям очите. - Значи ще го правиш и за нас.
Защо? Какво сте намислили?
Той ще ти каже.
Той, аз, Кривогледия и Патси ще работим заедно.
Бъгси ще ви размаже. Пък и ще си взема беля с вас!
Нямаш друг избор! Ще бъдеш глух и сляп.
Точно както правиш за Бъгси. - Мамка му!
Не се впрягай, така става по-зле. Случва се първия път.
Ония двамата само дрънкат там! - Пречиш му. Вече се договорихме.
Хайде, чупката! - Ела тука, миличък.
Така по-добре ли е? - Няма да го вдигне!
Отпусни се, по-спокойно.
Това вече е друго! Хайде, ела...
Честита Пасха, Дебора! - Честита Пасха, Беки.
Побързай, ще закъснеем. - Съжалявам, че закъснях.
Тъкмо затворихме. Оставям ти ключовете.
Мисля да се поупражнявам по балет.
Само не пускай друговерци вътре.
Добре. - Довиждане, Деби.
Слизай, хлебарко! Тази мелодия ти действа като очистително.
Всеки път като я чуеш, хукваш към тоалетната.
Какво правиш? - Дай ми нещо за пиене.
Затворено е. Почтените хора не пият на Пасха, а ходят в синагогата.
А ти какво правиш тук? - Някой трябва да пази.
Навъдили са се много крадци. Току виж някой се намъкнал.
Особено ако оставиш вратата отворена.
И тук можем да се помолим.
За Господ няма разлика между кръчмата и синагогата.
Ела и седни при мен.
"Моят възлюбен е бял и румен. Главата му - чисто злато...
Бузите му - лехи с благовонни билки".
Макар че не си е мил лицето от миналия декември.
"Очите му - гълъбови.
Тялото му е изваяно от слонова кост. Нозете му - мраморни стълбове".
А панталоните му са тъй мръсни, че стоят изправени.
"И цял той е прелест".
Но ще си остане нехранимайко, затова няма да бъде мой любим.
Колко жалко!
Там има някой.
Никой няма.
Това е Макс. - А, значи той е бил.
Нудълс!
Хайде, какво чакаш. Майка ти те вика.
Нудълс! - Само да видя какво иска.
Отдавна ли си тук? - Не.
Ти ли надничаше?
Много си зле с целувките. Видях те да влизаш вътре след тая сладурана.
Дадоха 4 за сребърните прибори и 6 за пишещата машина.
Липшиц не пусна повече. Трябва да си намерим друг.
Дойдох да си ги разделим.
Утре, с останалите. - Освен това дойдох да те взема.
Не мога да дойда. - В магазините няма никой!
Имаме богат избор. Но ти избираш тази.
Да.
Страшен партньор си имам. Приятно прекарване.
Как е хавата, момчета? - Кой е тоя?
Бъгси.
Вече въртите бизнес без мен? И вървял доста добре.
Няма ли да ме запознаеш с приятеля си?
Добре, сам ще се представя.
Извини ме, че съм с ръкавица.
Мръсно копеле!
Това е моят дял. Ако не работиш за мен, за никого няма да работиш.
Не обичам началници. - Да си беше останал в Бронкс!
И за теб щеше да е по-добре.
Рано или късно ще го убия. - Така ли?
Май по-скоро той уби нас...
Дебора, отвори вратата.
Пусни ме да вляза!
Стоката готова ли е вече? - Товарим я.
Какво става тук? - Ал, виж какви големи момчета.
Искат да работят за нас. - Искаме работата на Бъгси.
Ей, шефе, по-добри от нас не можеш да намериш.
Я върви се хвани за полата на майка си!
Да си тръгваме, Нудълс. Ще предложим идеята на друг.
Ей, почакайте.
Каква идея? - Пренасяте стока по реката, нали?
И когато ви хванат, изхвърляте всичко зад борда.
Губите цялата пратка. - Е, и?
Срещу 10 процента ще ви спасим цялата стока.
Да нямате подводница? - Имаме сол.
Какво имате? - Най-обикновена сол!
Ще ни трябват по три тона на пратка. - Я да се връщате в училище!
За какво ви е тази сол?
Слагаме си сол в макароните. Покажи им.
Торбата е пълна със сол.
Елате тук.
Е, и? - Не бързай.
Трябва да изчакаме солта да се стопи.
Е? - Какво става?
Вижте!
Супер!
Виж само! - Страхотно!
Виждам, виждам! Нали ви казах!
Ура! - Браво на нас!
Успяхме! - Ела тук, Макс.
Стана! - Макс, чакай!
Макс?
Закъде си без мен?
Така.
Това е общият капитал на бандата.
Парите са на всички, но на никой от нас поотделно.
Заклеваме се да внасяме 50% от всичко, което печелим. Съгласни?
Съгласен. - Съгласен.
Съгласен.
Искам само да ги погледна пак.
Даваме го на Дебелия Мо, без да му казваме за какво е.
Ще ни го дава само ако сме заедно. Съгласни ли сте?
Съгласни.
Съгласен.
Бъгси идва, бягайте!
Нудълс.
Подхлъзнах се.
Мръсна гадина!
Най-младите и силните измежду вас ще паднат под меча
Искате ли да влезете?
Да. - Роднина ли сте?
Чичо.
Отворено е.
ФИЛИП ЩАЙН - "МИЖАВИЯ"
ПАТРИК ГОЛДБЕРГ - "ПАТСИ" МАКСИМИЛИАН БЕРКОВИЧ - "МАКС"
"Издигнато в тяхна памет от техния приятел и брат, Дейвид Ааронсън".
ДЕЙВИД ААРОНСЪН - "НУДЪЛС"
Аванс за следващата ти поръчка
Мога ли да взема багажа ви, господине?
Лимузината ви чака.
Макси.
Как си, чичо? Изглеждаш ми добре.
А ти изглеждаш малко по-добре.
Ела. Да не стоим на пътя.
Ама че лимузина. - Не ти ли харесва?
Фирмата е наша. Добро прикритие. Не е за вярване, но носи и печалба.
Мама ми писа, че си в бизнеса с трупове.
Оценявам всичко, което си направил за семейството ми.
Остави. Мангизите са си твои. Всичко се води в отчетите.
Всички сте във фирмата. Гробокопачи и равностойни партньори.
Е, стига сме говорили! Първо работата, после удоволствието.
Имаме спешна поръчка.
Приближи се. Погледни тук.
Внезапна смърт. Ужасна трагедия, нали?
Двадесет и шест годишна. - Двадесет и шест?
Колко жалко! - Починала от свръхдоза.
И съм готова за още! - Напомпай я с живот!
Нали не си обърнал резбата в затвора?
Ха така!
Въртят се в гроба. Постоянно го правят.
Не се тревожи, не е обърнал резбата.
Благодаря. - Пак заповядай, Нудълс.
Благодаря. Лека нощ.
Да те закарам? - Не, благодаря, повозих се.
Показа ли й какво можеш? - А ти как мислиш? Побърках я.
Наблизо е.
Къде отиваме? - В кръчма, която никога не затваря.
Пази се.
Нашето заведение. Най-посещаваното в града.
Това е истинската кръчма на Мо!
Остави си шапката.
Какво ще кажеш? - Прекрасно е.
Дай ми ги!
Нудълс! - Виж кой е дошъл!
Ела тук, кучи сине!
Изглеждаш страхотно. Как я караш?
Колко си пораснал! - Ами ти!
Нудълс. О, Боже!
Ето, и номер три пристига.
Да вдигнем тост!
Изглеждаш ужасно. - Нали излизам от затвора.
Нудълс, я хвърли едно око насам.
Шотландско отопление. - Чашата е долар.
Долар за чаша? А на нас колко ни струва?
Десет цента, с разноските.
Ей, я погледни! - Дебелия Мо.
Изглеждаш страхотно!
Май си свалил килограми. - Няма да сваля хемороиди, я!
Не можеш го позна без престилка.
Наздраве. - Наздраве.
Добре дошъл у дома.
Ама какъв управител си ти? Разведи го да види заведението!
Не се сетих. Извинявай. - Защо не дойдохте да ме вземете!
Макс е виновен. - Каза, че те пускат в понеделник.
Ще го посрещнете следващия път.
Да не дава Господ!
Да видим ще познаеш ли коя съм?
Сметанова тортичка. Май си прекалила със сметаната.
Пеги!
По-полека! Цената ми се вдигна.
Сега работя в първокласен бардак и ми плащат на кило.
Пеги си заслужава всеки цент!
Давай!
Пазете се!
Видя старите приятели, сега да те запозная с новите.
Пак ще се видим. - Цяла нощ ли ще лежиш тук?
Мижавия искаше да свири в оркестъра.
Елате.
Няма ли да кажеш "здравей"? - Здравей.
Брат ти е истински приятел. - Той е романтик.
Макс ли ти каза, че излизам днес? - Макс ли? Не.
Сама ли се сети? - Не, Мо ми каза.
Да...
Значи не си броила дните? - Броях ги. 4344, 4443...
Към 3000 им изгубих сметката. - Изборът не беше мой.
Беше, и все още е.
Поне дойде да ме поздравиш. - Все още живея тук. Тъкмо излизах.
Мо да не ти е извил ръката, за да ме поздравиш?
Не.
Добре дошъл у дома, Нудълс.
Ей, Нудълс!
Танцуваш ли? - Всяка нощ в театър "Палас".
Имам напредък от времето, когато танцувах между метлите и касите.
Можеш да идваш да ме гледаш тайно, ако имаш време, разбира се.
Всяка вечер.
Нудълс...
Върви, Нудълс. Майка ти те вика.
Радвам се, че пак си тук, Нудълс.
Удоволствието е изцяло мое.
Взе ли вино? - Червено "Даго". Най доброто.
Здравейте.
Ето ги - четиримата конници от Апокалипсиса.
Гледал ли си този филм, Джо? Хубав е. Как си, Макс?
Това трябва да е Нудълс. - Поздрави г-н Моналди.
Приятно ми е да се запознаем. Не ме наричай "г-н Моналди".
Обичам приятелите ми да ми казват Франки.
Сядайте. Вземете си столове и чаши.
Сядай, разполагай се. Вече си у дома.
Това е моят скъп приятел Джо. Идва от Детройт и ме моли за услуга.
Бих искал да му помогнем.
Няма да ви обяснявам кой е Джо и колко далеч ще стигне.
Той е не само приятел, но и мой брат.
Франки, да ти кажа право, дори евреин не би ял тая помия.
Даже горчицата не помага.
Тези момчета надеждни ли са? - Казах ти, мои хора са.
Можеш да им се довериш. В добри ръце си.
Просто им кажи какво точно искаш да направят.
Да свиете едни диаманти от Детройт. Детска работа.
Тогава защо си бил толкова път? Хвани си момчета от Детройт!
Нудълс, той има предвид, че работата е много проста.
Но му трябват външни хора.
Разбрал е, че след няколко дни диамантите пътуват за Холандия.
Така че работата е неотложна.
Разбра ли сега?
Ей, Джо.
Разкажи им историята за... оная със застрахованата слива.
Кажи им каква беше тази работа. - Не, не.
Хайде де, кажи им. Застрахованата слива. Как беше?
Просто животът е много странно нещо, това е.
Застрахователният ми агент е едно еврейче, Дейвид.
Подмами ме да си направя какви ли не застраховки:
За къщата, за колата, за жената...
Пием си с момчетата една вечер и той влиза с жена си.
Брюнетка с хубав задник, работи за един бижутер.
И пак ме врънка за застраховка.
Смигам на моите и му викам:
"Не си ми направил най-важната застраховка."
"Коя, Джо?" "Застраховка за члена ми.
Ако ме застраховаш да ми плащат, когато престана да го вдигам,
веднага ти пиша чек".
Той казва: "Не знам дали има такава клауза, но може да опитаме.
Но трябва да гарантираш, че си в добро здраве".
"Добре, остави ме насаме с жена си, ако го вдигна, значи съм здрав".
Глупакът се нави, аз я изчуках, че даже й хареса...
Разказа ми, че шефът й, бижутерът, изнася диаманти за Холандия,
че ги държи в тайно отделение в сейфа - абе всичко.
Какво повече да искам?
Така и не си платих първата вноска по застраховката за члена ми.
Застраховка за член!
Да, животът е много странно нещо.
Само...
Да не направите нещо на мадамата.
Внимавайте.
Божичко!
Отваряй сейфа! - Кои сте вие?
Ще се правиш на герой, а?
Отваряй сейфа. Отваряй го!
Не го удряйте! Копелета! - Разкарай тази кучка оттук!
Животни такива! Негодници!
Хайде, удари ме. - Какво? Ти луда ли си?
Я се съвземи! - Не съм луда.
Нека всичко изглежда истинско.
Не ме жали, удряй. - Стига с тия номера.
Удари ме! - Какво чакаш, цапни я през устата!
Удари ме! - Изпроси си го, кучко!
Животно! - Затапи я!
Недей! Не! Не!
Не! Мръсно копеле!
Негодници!
Отвори тайното отделение.
Браво на теб!
Благодаря.
Хубави стъкълца.
Красота! Виж ги само.
Увий ги.
Тръгваме. Свършваш ли?
Идвам.
Добро утро. - Носиш ли диамантите?
Плати му.
Имаше ли проблеми? - Никакви. Детска работа.
Добре ли си?
Защо не ме предупреди? - Затворът променя хората.
Разбрах се с Франки да очистя Джо. С него не се увърта.
Не можех да рискувам да се откажеш. - Прав си, щях да се откажа.
Франки Моналди държи всичко в ръцете си.
И ние ще му влезем в ръцете! - Доникъде няма да стигнем сами.
Нали не обичаше шефове? Идеята беше добра, и все още е.
Те ще поискат да работим за тях. Можем само да спечелим.
Днес очистихме Джо, утре ще поискат аз да очистя теб.
Това харесва ли ти? На мен - не.
Добре.
Да забравим за това.
Искаш ли да поплуваме?
Да, хайде да се изкъпем!
Какви ги вършиш? - Нудълс!
Не се занасяй бе!
Какво правиш?
Полудя ли?!
Мамка му!
Тъпанар! Как можа бе!
10 ноември, 1968 г.
Вечерен репортаж с Марвин Брентли
Областният прокурор Джеймс Листър бе убит при експлозия в кола,
собственост на търговския секретар Кристофър Бейли.
Г- н Листър щеше да свидетелства пред сенатската комисия,
разследваща "Скандала Бейли".
Специална група следователи е натоварена със случая.
Не открихме секретар Бейли за коментар.
Познаваш ли ги? - Не.
Надяваме се юридическият съветник на Бейли да даде някакъв коментар.
Г- н Голд, как обяснявате факта, че прокурор Листър е 2-ият свидетел,
загинал внезапно? Първият беше Томас Фини, заместник-секретар,
който падна от кабинета си на 15-ия етаж преди месец.
Вземи парите и се махай. Какво те задържа още тук?
Сега единственият свидетел остава човекът, на чието име
бе кръстена аферата - секретарят Кристофър Бейли.
Любопитството. - Секретарят няма проблеми.
Тогава защо се е оттеглил в имението си в Лонг Айлънд?
Просто се подготвя за въпросите, които комисията ще му зададе.
По-скоро обвинения, отколкото въпроси.
Секретарят няма проблеми. - Да, но обществеността има.
Носят се слухове за тъмни сделки, подкупи, международна мафия...
незаконно усвояване на пенсионните фондове на Транспортния синдикат.
Как ще коментирате всичко това? - Отричам всички обвинения.
Ръцете ни винаги са били и ще бъдат чисти.
Цял живот съм се борил да запазя неопетнено профсъюзното движение.
Този го познавам.
.. от корумпирани политици и криминални елементи.
Продължава да дрънка същите глупости.
Ако изобщо има някаква вина, трябва да я търсим другаде.
Какво чета за теб по вестниците?
"Възпламеняваща реч от шефа на профсъюза"?
Няма да спрете работниците и тяхното социално движение.
Слушай бе, тъп социалист!
Пет пари не давам за движенията ви!
Просто искаме да се разкараш и фабриката да заработи отново.
Това е последното ни предложение. Ще го подпишеш ли, или ще мреш?
Предай на шефовете си да си избършат задниците с него!
Напълни ваната.
За последен път...
Не стреляйте, момчета!
Аз съм, Краунинг.
Краунинг! - Да. Достатъчно, момчета.
Как тъй достатъчно? Тъкмо го бяхме притиснали!
А ние пък притиснахме шефа ви. - Леко!
Задръж.
Свалете оръжията! - Махнете пистолетите, момчета.
Просто ще разменим заложниците. - Честна размяна, нали, Пиле?
Синдикалистът срещу боса.
Я виж ти! Гробарчетата от "Дебелия Мо".
Като зачекна темата, Пиле... Как е ракът на стомаха ти?
Развържи го! - Няма ти да ми заповядваш!
Не ти заповядваме, а ти казваме. Развържи го.
Действай!
Развържи го.
Кои сте вие? Кой ви плаща?
Отговорът май ще те вбеси. Корумпирани политици, твои приятели.
Кажете им, че не ви искаме при нас!
Борбата ни няма нищо общо с алкохола, проституцията и дрогата.
Свиквай с това, приятел. Страната е още млада, развива се.
Човек прекарва някои болести по-леко, докато е млад.
Вие не сте дребна шарка, вие сте чума.
А копелета като него имат имунитет. Това е разликата между нас и тях!
Успокой се. Разликата е, че те винаги излизат победители.
И все ще ви го начукват. - По-скоро, отколкото си мислиш.
Влизането на полицията във фабриката изненада всички.
Какво очаквахте - да обявим война? Проведохме миролюбива операция.
А това не е ли в разрез със закона? - Не знам, не съм законодател.
Стачниците използваха ли насилие? - Намесихме се без репресии.
Но пуснахте стачкоизменниците. - Наричайте ги "безработни".
А сега ще поднеса тези цветя на съпругата си преди да са увехнали.
Може вече да сте чули. Станах баща - имам син!
Чухме, че синът ви е най-младият акционер в тази фабрика.
Какво искате да кажете? - Че управата ви се е отплатила.
Клеветата е сериозно престъпление. Особено от бездарен драскач.
Искаш ли да разбереш колко сериозно?
Но тъй като това е първият ми син след 4 дъщери, ще обявя амнистия.
Спазвай добрия тон!
Карай.
Благодаря ти.
Храни ли се? - Като за петима.
Цяла армия можеш да изхраниш с тези млекозаводи!
Можем да си отворим мандра!
Красавице моя! Кой те обича най-много?
Аз те обичам. И теб обичам. И теб.
Люси, не трябва ли да го кърмиш в 6 ч.?
Влезте.
Ето го и него. - Това е синът ми!
Синът ми! Моят син!
Страшно бързо се променят. Но прилича на баща ми.
Същият дяволит и горд поглед!
Видя ли му пишлето? - Винсент! Момичетата...
Момичетата ли! Нека разберат, че след мен той е шефът вкъщи!
И той има топки като татко си. - Дайте ми го.
Не! Аз ще го преповия.
Татко ще ти смени пеленките и всичко ще е наред.
Така, така...
Какво е това, мамка му? Какво е това, питам?!
Номерчето е същото. - Номерчето?! Ще ти извия врата!
Намери ми сина, че ще ви подпаля!
Ало? Млъкни де!
Не, не говорех на вас.
Кой се обажда?
Няма значение, кажете с кого говоря!
Казвайте къде е синът ми! - В родилното. Не е мърдал от там.
Доскуча му и реши да си смени леглото. На другите им хареса
и 30-40 бебета заподскачаха от едно легло в друго,
объркаха си номерцата и сега... - Лайно такова, искам си сина!
За щастие ние бяхме там. Можем да оправим нещата, ако поискаме.
Но и ти трябва да ни помогнеш. - Как? Казвай.
Какво ти пука за стачката? - Аз нямам нищо общо с нея!
Първо пусна стачкоизменниците, а после прати полицаи да ги пазят.
Млъкни и ме слушай внимателно! Прибери си копоите...
и остави шефовете и стачниците да се разберат сами!
Тогава ще ти дадем номера, ако ли не - сам си го търси.
Какво избираш? - Ще отзова хората си още днес.
Знаеш ли, за долно полицейско копеле си доста умен.
Ще ти звъннем по-късно. Спокойно де, ще ти звъннем.
Е? - Споразумяхме се.
Страшно те бива в приказките! - Наздраве!
Къде е списъкът? - С разменените номера ли?
Не мога да го намеря. Няма го.
Къде си го дянал? - Май го изхвърлих с престилката.
Ама че глупак. - Чакай, чакай, Нудълс.
Май си спомних. Момчетата имаха четни номера, а момичетата нечетни.
Добре, ще му изберем четно число. Нека е осем.
Осем?
Да, хубаво число. - Ами другите пикльовци?
На някои ще дадем добър живот, а други ще духат супата. Съдба!
Да се разплатим, събота е. - Аз веднага ще си вложа парите.
Ах ти, женкар такъв!
Да бяха сменили и мен като бебе. - Откъде знаеш, че не са?
Не е за вярване!
Момчета, вижте кой е тук!
Устройва ли те, Пеги? Кой е дошъл?
Погледни.
Нудълс! Ела бързо!
Блондинката до рояла.
Коя е тя? - За малко да се сгодите с нея!
"Удари ме! Хубаво ми е!"
Курвата от Детройт? Не е тя, тази изглежда по-различно.
Онази платиненорусата, до масата. Би ли я повикала тук?
Керъл, значи. - Кажи й, че я чакат стари приятели.
Керъл! Керъл!
Нудълс, ела тук.
Едни хора искат да те видят. - Кои?
Познаваш ли ги?
Не.
Не мисля.
Бих си спомнила за такива красавци.
Как можах да забравя!
Само с един от вас имах честта да се запозная по-отблизо.
Кой по-точно? Да видим дали си добра физиономистка.
Ти.
Не. Той беше.
От толкова време висим заедно, че почнахме да си приличаме.
Очарована съм.
Можеш да ми казваш Керъл.
С теб вече се познаваме.
Приятно ми е.
Удоволствието... е изцяло мое.
Значи си напуснала Детройт? - Идва със съпруга си през уикенда.
По-хубаво е от плажа.
Чука се с десетима, а мъжът й гледа през ключалката.
Какво ли прави този глупак сега? - Чуди се къде се шиба жена му.
Какво ще кажеш за тройка? - Той има други планове за вечерта.
Доведи я, ще направим четворка.
Не съм по тия работи. Пък и ако те цапардосам, ще вземе да ти хареса.
Приятно прекарване, момчета. Ще се видим по-късно.
Отдавна ли ме чакаш? - Откакто се помня.
Отворен е само през лятото, но за мен направиха изключение.
Всички маси са за двама. Избери си която искаш.
Ето тази ми харесва. - Заповядай, седни.
Нещо за предястие? - Аспержи с винегрет и "Шатобриан".
Пържени картофи? А за десерт? - Ще реша по-късно.
За господина? - Същото като дамата.
Вино? - Ти си избери. Аз пия само вода.
Нека е по ваш избор. - Благодаря.
Отракала си се. Откъде знаеш тези французки манджи?
Кой те научи? - Питаш дали си имам любовник?
Чета, образовам се. Не е ли хубаво човек да има планове за бъдещето?
Да, хубаво е. А за мен има ли място в тези планове?
Нудълс...
Ти си единственият човек, който някога...
Някога какво? Продължавай.
Който какво? - Който някога ме е интересувал.
Но ти би ме заключил и би изхвърлил ключа, нали?
Да, предполагам, че си права.
Лошото е, че едва ли бих имала нещо против.
Тогава? - Трябва да постигна целта си.
И каква е тя? - Трябва да стигна до върха.
Звучиш точно като Макс. Приличате си, затова се и мразите.
Искаш ли да си вървя?
Не, не искам да си вървиш.
Танцуваш ли? - Каниш ли ме? Тогава танцувам.
За да не полудееш, трябва да се изолираш от външния свят.
Струва ти се, че времето сякаш е спряло, защото не вършиш нищо.
Но две неща не ми излизаха от ума. Първото беше Доминик.
Как ми каза "Подхлъзнах се" преди да умре. Другото беше ти.
Помниш ли как ми четеше "Песен на песните"?
"О, как са хубави нозете ти в сандали, дъще именита!"
Четях Библията всяка нощ. И всяка нощ си мислех за теб.
"Коремът ти е като кръгло блюдо, в което виното се не свършва.
Утробата ти - купен пшеница, обиколен с кринове.
Твоите гърди...
...като два грозда.
Дъхът ти - като мирис от ябълка."
Никой няма да те обича както те обичам аз.
Когато не издържах повече, си казвах:
"Дебора е жива. Съществува."
Това ме крепеше.
Знаеш ли колко важно бе това за мен?
Нудълс, утре заминавам за Холивуд. Дойдох тази вечер, за да ти го кажа.
Не.
Не!
Недей!
Моля те, недей!
Дебора... - Махай се! Остави ме!
Веднага се връщам.
Закарай я в къщи. Закарай я...
Виж ти... Кой се върна.
Какво е това?
Трон.
Бил е подарен на един папа. Струва ми осем стотака.
От седемнадесети век е.
И какво правиш върху него?
Седя.
Мо, да ти се намира кафе? - Разбира се.
Благодаря.
Докато ти беше във ваканция, ние работихме извънредно.
От профсъюза платиха.
Това е делът ти.
Дори и оня идеалист, Джими "Чистите ръце" вече ни уважава.
Пролях малко кръв за каузата.
Пише го в пресата. На "Морнинг Телеграф" не им хареса.
"Подземният свят подкрепя борбата на стачниците". Но пък в Поуст:
"Целта оправдава средствата. Решителен ход на гангстерите".
А преди мрънкаха за ударите ни. - Драскачите не знаят какво искат.
Е, можехте да ме потърсите. - Търсихме те.
Мижавия те намерил надрусан в бардака на Чинк, не си го познал.
Да бе. Викаше ми: "Дебора!"
Стига! - Я си гледай работата!
Работата ни е обща и мадамите не бива да й пречат!
А какво прави тя тук?
Сега трябваше да се шиба в Детройт.
Е, тя се шиба тук. И то само с Макс.
А мъжленцето зяпа през ключалката? - Не, напуснах го.
Живееш с нея, а ми се бъркаш. - Забравяш нещо.
Аз пет пари не давам за тази курва. Ти трай!
Къде ще си изкарате медения месец? В публичния дом?
Млъквай, мамка ти! Просто млъкни!
Не се обаждай!
Искаш ли да я зарежа? Искаш ли да я изритам оттук?
Да я изхвърля или не? Разкарай се! Върви на майната си!
Не ме ли бива с жените, а?
Джими е. Макс? - Не, Нудълс е.
Днес ще имаме нужда от вас, момчета.
Ще изнасям реч и мисля, че...
Дай газ!
Федерален клуб Само за членове
Пали двигателя, идвам.
Мистър Галахър оценява онова, което направихте за него.
В знак на признателност...
Приемете това като аванс.
Ако трябва да се довърши работата, ще ви уведомя.
Прострелян с тапа от шампанско! - Какво би казал Краунинг?
Вече няма да го е страх от теб. - И сега не ги е страх от мен.
Вие им взехте страха, момчета. - А ти не ги искаше.
Късметлия си, че партийни лидери като мен ги е грижа за профсъюза.
Важното е, че победихме. в стачката. Нали, Джим?
Жал ти е, че не можа да подпишеш договора лично, нали?
Жал ми е, че за една нощ постигнахте повече, отколкото аз за две години.
Да пием за най-обещаващия млад профсъюзен деец - Джими Конуей!
Бог с нас! - До дъно, Джим.
Как може да му давате алкохол! Нали ще го оперираме!
Закъде сте се разбързали? Вече знам, че ще остана сакат за цял живот.
Не се тревожи. Ще понакуцваш, но ще напредваш бързо в живота.
Но винаги на крачка след теб, нали Шарки?
Гледай да не оперират здравия ти крак!
Е, малко кръв... - Успех!
Вече си имате приятел-мъченик. Възползвайте се.
Че какво да го правим този мъченик?
Сухият режим няма да изкара дълго. Много от вас ще останат без работа.
Продължавайте. Заинтригувахте ни.
Не ви ли се иска да подхванете собствен бизнес?
Камионите за превоз на алкохол скоро няма да струват нищо.
Стотици камиони, контролирани от национална организация,
подкрепяна от силен профсъюз начело с Джими Конуей.
Каквото и да поискате, няма как да ви откаже.
Майтапиш ли се, Шарки?
Джими "Чистите ръце" да върти бизнес с нас?
Няма да останат задълго чисти. Всяко нещо с времето си.
Не се интересуваме. - Какъв ти е проблемът?
Имаме скътани пари. Трябва да ги вложим някъде.
Партията ще бъде зад гърба ви. Имам високопоставени приятели.
Не се доверявам на политици. - Мислиш като дребен мошеник.
Ако те слушахме, още щяхме да обираме пияници.
Да не си се разорил? - Говоря за истински пари!
За мен това са истинските пари. Искаш ли да ти дам?
Цял живот ще носиш уличната воня. - Но поне ще дишам по-свободно.
И се надървям. - Той ти тежи на шията като камък.
Ще трябва да го изхвърлиш.
Като го решиш, обади ми се. Аз заминавам на море във Флорида.
Премислих нещата и...
Май и аз се нуждая от почивка на море.
Искаш ли да поплуваме? - Добре, да идем да поплуваме.
Четете новината!
Хей, Макси. Макс.
Колко пари сме събрали? - Защо?
Защото вече сме безработни.
КРАЙ НА СУХИЯ РЕЖИМ!
Около 1 милион долара.
И къде си ги скрил? - В гащите си.
Там щях да ги намеря.
Трябва да се преустроим. Имам една-две добри идеи.
Аз също. - С 1 милион щях да си живея!
Ще си живеем, когато станат 20. Или 50.
Откъде ще вземеш толкова?
От тук.
Какво е това?
Една мечта.
Мечтата ми, откакто се помня. Ти и аз можем да я осъществим.
Какво е това?
Банката на Федералния резерв.
Това е най-големият удар, който можем да направим.
Наистина си откачил.
Никога не ми го казвай! Да не си посмял да ми говориш така!
Има ли изобщо шанс този безумен план да успее?
Не питай мен, питай Макс. - Добре знаеш, това е самоубийство.
Кажи го на него. Имаш си своите методи.
Опитах, но вече не иска да се чукаме.
Мисли само за този обир.
Сълзотворен газ, заложници... Ще го направи, със или без теб.
Нудълс, с теб никога не сме се харесвали.
Проявявахме търпимост заради Макс. Защо поне веднъж не се обединим...
и да направим нещо за него.
А след това... пак можем да сме врагове.
Знаеш ли, ако всички бяхте минали през затвора,
нямаше да мислите за обир на банка.
Приятелят ти Макс ми внуши това. - За какво говориш?
Той ти се присмива, прави си майтап с теб.
Казва, че всеки път, щом минеш оттук, пълниш гащите от страх.
Би предпочел да те арестуват, за да не участваш. Вярно ли е, Нудълс?
Тогава го направи! Вкарай го в затвора,
само колкото да се откаже от идеята си.
Ако не можеш без него, влез и ти вътре.
По-добре в затвора, отколкото мъртви.
Знаеш как да го направиш.
Ако откажеш, ще трябва аз да го направя.
Махай се! Вземи си такси. Аз съм заета. Слизай.
Нудълс! Решавай по-бързо!
СУХ РЕЖИМ
Сбогом на сухия режим
Какво ти е? Не се ли забавляваш?
Защо ще излизаш довечера? Сухият режим почти свърши.
Всички разпродават. Наши приятели искат да се отърват от пиячката си.
Така че си рекохме, защо не?
Няма да ме има известно време. - Ще те чакам в хотела.
Харесва ми да ме будиш късно през нощта.
Няма да се прибера тази нощ.
Нито пък утре. - Мислех, че става само за час-два.
Дами и господа... Пия за гибелта на тайната кръчма на дебелия Мо.
Кой ще иска да пие тук, щом вече е разрешено?
Хайде, Мо, нарежи тортата!
Наздраве на всички!
Момчета...
Да пием за последната контрабанда. Защото това не е само алкохол,
това са 10 години от живота ни, години, през които работихме много.
Нудълс!
За твое здраве. - Наздраве.
Колко ще трябва да те чакам?
Година и половина. Ще ми намалят 6 месеца за добро поведение.
Какво ще правиш? - По-добре не питай.
Централа. - Свържете ме с полицията, моля.
Пети участък. Сержант Халоран слуша.
Ало... С кого говоря? Мога ли да ви помогна?
Имам информация.
Кой е? - Макс. Отвори вратата.
Какво ти е? Да не си болен? - Нищо ми няма.
Не ти личи.
По-добре си остани вкъщи тази нощ.
Защо?
Цяла вечер те наблюдавам.
Пиеш като смок.
Опитваш се да си вдъхнеш смелост?
Обикновена пратка алкохол.
Вече дори от това те е страх.
По-добре си остани си вкъщи. С Ив.
Макси, където си ти, там съм и аз, помни го.
Май Шарки беше прав. Може би просто трябва да те зарежа.
Ти наистина си луд. - Не ми говори така!
Не го казвай никога!
Макс ни направи на глупаци. Той искаше да умре.
Знаеш ли, че баща му е умрял в лудницата?
За да не свърши като него, Макс ни подхвърли идеята да го предадем.
Когато спрели камиона, Макс започнал да стреля, само и само да го убият.
Керъл, какво е това?
Откриването. Преди 15 години.
А тази коя е?
Светицата-покровителка на болницата.
Някаква актриса.
Познаваш ли я? - Не.
Здравей, Дебора.
Няма ли да ми кажеш нещо?
Какво да кажеш на някой, когото не си виждал 30 години?
Например: "Здрасти, не си се променил", или пък...
"Надявах се да не те видя повече".
Не мислех, че изобщо ще те видя.
Има разлика. - Поне ме позна, и това е нещо.
Актрисите имат добра памет.
Нещо за пиене?
Аз ще пийна.
Марго? - Да, госпожице?
Това е всичко за днес. Можеш да си вървиш.
Тя те нарече госпожица? Не се ли омъжи?
Не.
Сама ли живееш?
Не.
Ти къде се изгуби?
Живях в друг град.
Отдавна ли се върна? - Преди два дни.
Ще останеш ли тук?
Зависи.
Защо дойде при мен? - По две причини.
Първо, да видя правилно ли постъпи, като избра актьорството вместо мен.
Е, и?
Постъпила си правилно. Ти си изключителна актриса.
"Възрастта я прави по-красива." Все едно пиесата е писана за теб.
Каква беше другата причина? - Трябва да реша...
дали да отида на един прием утре вечер.
Прием?
Да, на Лонг Айлънд.
При секретаря Бейли.
Познаваш ли го?
Не.
Но все пак съм поканен.
Защо те кани, щом не го познаваш? - Не зная.
Мислех, че ти може да знаеш. - Аз ли? Защо пък аз?
Защото го познаваш.
Кой е? Не, Дейвид, не влизай.
Стой отвън. Ще те повикам. - Добре, ще почакам тук.
Какво иска от мен Бейли? - Това ли дойде да ме питаш?
Защо ми е изпратил покана? - Не знам!
Откъде да знам защо те кани! Нищо не зная.
Какво искаш от мен? Аз не знам нищо!
Сега вече си слаба актриса.
Кой е секретарят Бейли?
Секретарят Бейли е богат бизнесмен.
Дошъл е в Щатите като беден емигрант, направил е много пари
в Сан Франциско и Лос Анджелис. Там е живял 30 години.
Това го пише и във вестниците. Какво друго знаеш?
Бил е женен за много богата жена.
Родило им се дете. Тя починала при раждането.
Започнал да се занимава с политика. Преместил се тук.
Това са стари истории. Говоря за сега.
Сега той има неприятности.
Защо не ми кажеш направо, че си живяла с него и че си му любовница!
Не ставам по-красива с възрастта, Нудълс.
И двамата остаряваме.
Остават ни само спомените.
Ако отидеш на приема в събота, ще унищожиш спомените ни.
Скъсай поканата.
Отзад има изход.
Нудълс, мини през него.
Върви без да спираш. Не се обръщай назад.
Моля те, Нудълс. Умолявам те.
Да не би да се страхуваш, че ще се превърна в статуя от сол?
Ако излезеш през тази врата, да.
Това е синът на Бейли. Казва се Дейвид. Също като теб.
Влезте, моля.
Какво чакаш?
Не разбирам, г-н Бейли...
Сядай, Нудълс.
Разполагай се.
Радвам се, че прие поканата ми. - Беше ми любопитно.
Толкова важни хора на едно място. - Плъховете напускат кораба...
Но при мен е обратното - прииждат на глутници.
Четох по вестниците, че имате някакви проблеми.
Но човек с вашето положение, власт и привилегии...
трябва да поема известна отговорност. Известен риск.
Защо ме повикахте тук?
Тази покана не означава нищо и ти го знаеш добре!
Само съдържанието на куфара има значение.
Парите и поръчката.
Да, но не беше посочено кого трябва да убия.
Нима още не си разбрал? - Вас ли, г-н Бейли?
От много години не съм държал пистолет в ръка.
Не виждам добре без очила, ръцете ми треперят.
А не ми се иска да пропусна. - Стига глупости, Нудълс.
Аз вече съм мъртъв.
Поне ми дай възможност да уредя дълга си към теб.
Няма да ме оставят да се явя пред сената.
Страх ги е да не ги улича. Те ще ме очистят.
Нищо не пречи да го направим сега.
Направи го ти, Нудълс.
Ти си единственият човек, от когото бих го приел.
Успях да те открия и те върнах само заради това.
За да си уредим сметките.
Можеш да избягаш оттам.
Ще излезеш право на улицата. Никой няма да те види.
Не знам за какво говорите. Нищо не ми дължите.
Сълзите ти попречиха да видиш, че онзи обгорял труп не бях аз.
Там лежеше друг човек.
Беше твърде шокиран, за да разбереш, че и ченгетата са замесени.
Това беше синдикална операция, Нудълс.
Вие сте луд.
Каза ми това веднъж, преди много време.
Но умът ми никога не е бил тъй бистър, както тогава.
Откраднах ти целия живот. Живях на твоето място.
Взех ти всичко.
Отнех ти парите. Взех ти момичето.
И те оставих 35 години да се терзаеш, че си ме убил.
Защо не ме застреляш?
Вярно е, че съм убивал. Понякога за да се защитя, понякога за пари.
Много хора ползваха нашите услуги. Бизнес партньори, съперници,
любовници... Някои поръчки приемахме, други отказвахме.
Вашата поръчка не бихме приели. - Така ли си отмъщаваш?
Не.
Просто така гледам на нещата.
Часът е 10:25.
Нямам какво да губя.
Ако приятел те предаде, му го връщаш.
Направи го.
Виждате ли, г-н секретар...
И аз си имам история. По-простичка от вашата.
Преди много години имах един скъп приятел.
Предадох го, за да му спася живота. Но го убиха.
Оказа се, че той го е искал.
Беше страхотно приятелство.
Но накрая всичко завърши зле - и за мен, и за него.
Лека нощ, г-н Бейли.
Дано разследването приключи добре за вас.
Жалко би било трудът на цял един живот да отиде на вятъра.
Превод и субтитри ЖИВКО ТОДОРОВ