Н О Щ Н И Я С Т Р Е Б И
31-ВИ ДЕКЕМВРИ, НЮ ЙОРК
Ако извикаш, ще те накълцам!
Дай чантата, кучко! Казах, дай я!
Копелето ми разби устата.
Свършен си, човече. - Падам си по теб.
Хвърли го!
Давам ти още един шанс да го хвърлиш, приятел.
Мъртъв си! - Хайде, задник, направи го!
Имаш право на адвокат. Имаш право да запазиш мълчание.
Всичко, което кажеш,
може да бъде използвано срещу теб в съда... Амин!
31 ДЕКЕМВРИ, ЛОНДОН
Горещичко е тук. - Нима?
Мога ли да ви помогна? - Да, искам нещо специално.
Мисля, че нещо такова би ви заинтересувало.
Много приятно. Какво е?
Това ще представлява по-голям интерес за вас.
Искате ли да го помиришете?
Как ви се струва? - Ще ми го опаковате ли?
Разбира се. - След малко се връщам.
Наистина сте много сладка. - Благодаря.
Юнайтед Прес?
Ще направя едно изявление, което искам да разпространите.
Отрядът на Вулфгар нанесе удар срещу британския колониализъм.
Знайте, че ръката ми е достатъчно дълга,
за да достигне до моите врагове, където и да се намират те.
И не забравяйте...
Няма гарантирана сигурност.
4-ТИ ЯНУАРИ, НЮ ЙОРК
Полиция!
С лице към стената! По-живо! Мърдайте!
К'во става, мамка му! Кажи си цената, боклук.
На кой си мислиш, че говориш? - На теб, боклук. Колко искаш?
На кой говориш, бе?! - На теб говоря! Казвай колко?
Затваряй си устата! - Няма! Кажи ми колко...
Ще си платиш за всеки живот, който си затрил с тая гадост!
Остави го, Мат.
Не си заслужава. Казах ти, не си заслужава.
Пусни го, Мат.
Видя ли те още веднъж - мъртъв си. Разбра ли ме?
Движете се!
Добре, ръцете горе. Всички отиваме на разходка.
Хайде, малкия.
Не знам за теб, но аз умирам за чаша кафе.
Снощи бях на едно парти. Май не ставам за нощна птица.
Как е сега? - Идеално.
Имаме сума ти работа, така че не се бави.
Просто ме покрий за десетина минути. Става ли?
Искам само да я видя за малко.
Не се бави много. - След 10 минути съм тук.
Добре, побързай. И свали тая шапка!
Нека да ви помогна.
Айрин, тези плисета са фантастична добавка към лятната пола.
Между другото, след няколко дни пристига много важен клиент.
Мисля, че няма да се отрази зле на кариерата ти,
ако го придружиш за вечеря.
Помисли си.
Какво правиш тук, Дик?
Минах през задния вход. Не исках да те притеснявам.
Това е много е шик. Защо си облечен така?
Бяхме с Фокс в Бронкс. - На разходка?
Не, на хайка за наркотици.
Добре ли си? - Да, чудесно.
А ти как си? - Супер.
Другата седмица ме повишават. - Сериозно? Браво.
Ще ми кажеш ли защо се отби, че трябва да се връщам на работа.
Чудех се дали довечера не можем да излезем заедно някъде.
Какво искаш от мен, Дик? - Какво искам ли?
Може би съм допуснал някои грешки, признавам...
Не би искал да живееш отново с мен. Уверявам те.
Много добре знам какво искам. - Сега не е подходящият момент.
Не мога да разбера защо не се махнеш от улицата, Дик.
Защо трябва да вършиш тази идиотска работа?
Не можеш ли да се промениш?
Аз се промених.
Да мина ли довечера?
Защо не се сещаше за тези неща, когато бяхме заедно?
Защото не знаех какво е да живея без теб.
Трябва да се връщам на работа.
Наистина имам да свърша цял куп неща.
После ще си поговорим. Става ли?
6-ТИ ЯНУАРИ, ЛОНДОН
Постоянно те мяркам из колежа, а не знам с какво се занимаваш.
Има ли значение? Бизнесмен съм.
Ще ме изчакаш тук, нали? Наистина съм забележителен човек.
Кена, изглеждаш малко нервен. Мърсър изпраща ли ми парите?
Не, искат да говорят с теб за онази експлозия.
Мърсър казва, че си прекалил. Загинали са няколко деца.
Ще се отрази зле на Движението. - Не ви ли е ясно какво коства
организирането на подобна акция?! Чудеса съм правил за тях!
Кена, къде се изгуби от петък?
Прибраха ме на летището и ме задържаха през уикенда.
Полицията ли? - Няма защо да се тревожиш.
Но все пак дойде тук? - Никога не бих се раздрънкал.
Вече си го направил.
Чака те по-добър живот.
Извинете, инспекторе... - Разкарайте го оттук!
Къде е Хартман? - Отсреща зад тълпата, сър.
Само не ми казвай, че си ни предупредил, Хартман.
Нито дума, разбра ли?!
Не би било зле, ако някой почне да се вслушва в думите ми,
преди да е станало твърде късно.
Първо - бомбата, после трима мъже отиват да го хванат,
но "хванатите" се оказват те.
Започва да се превръща в легенда, сър.
Може би, но дори и легендите понякога се дънят.
Убил е един от своите. Човек в неговото положение
трябва да се тревожи повече за приятелите си,
отколкото за враговете си.
9-ТИ ЯНУАРИ, ПАРИЖ
Отче, благослови мен, грешната!
Къде се губиш, по дяволите!
Вулфгар, трябва да си откачил, за да ме извикаш тук,
точно под носа на полицията.
Не можа ли да избереш по-подходящо място за среща?
Мога да ходя, където си искам. Дай ми парите.
Билет за Мадрид?
50 лири?!
Мърсър сигурно се шегува?! - Той изпрати мен,
но убийството на неговия куриер няма да бъде забравено.
Не беше от моите хора. Този идиот доведе полицията право при мен!
Идиот, но с твоя снимка в джоба си.
Той носеше твоя паспорт. Сега Интерпол има снимката ти.
Много глупаво от твоя страна. - Говори ли с Хамад?
Той мисли, че няма да живееш дълго.
Той има нужда от помощта ми.
Има нужда от някой, който вярва в каузата му.
Но къде ще действаш? Никъде не можеш да се появиш.
Ще видим.
Слизат.
Да Силва, викат те в управлението.
Прикритието му отиде по дяволите! - Това не е мой проблем.
Не е твой проблем ли?! Какво търсиш тук, бе?
На кого си мислиш, че говориш? - На теб говоря!
Не се бъркай там, където не ти е работа!
Не ни пука кой те е пратил тук. - Я стига глупости!
Ако ме блъснеш още веднъж, ще ти смачкам физиономията.
Големите звезди! Никой не ви обича.
Какви ли не ги правят сержанти! Цуни ме отзад, Фокс!
Отворковци! Какво е това?
Трябва да проверим при лекаря отново.
Да се връщаме в управлението.
И недей да правиш боклук. - Ами арестувай ме.
Нашите общи познати настояха за днешната ни среща.
Обикновено не работя в неделя. Сигурно сте много важен за тях.
Настанете се удобно.
Ще ви показвам различни снимки, за да улесня избора ви.
Тази е идеална за вашето лице.
Вижте само какви линии - силни, ясно очертани.
Не става.
Тогава с по-широк нос? - Не става.
Какво всъщност искате?
По-малък нос и направете нещо с очертанията на челюстта.
Можете ли да промените цвета на очите с контактни лещи?
Да, мисля, че може да се направи.
Добре, но го направете бързо! - Какво точно искате?
Искам да съм красив.
Лейтенант?
Току-що получих от капитана тези заповеди за преместване.
Въобще не съм в настроение да те слушам как ми опяваш.
Не ти опявам. Става дума за тези заповеди.
Стига бе, Мънафо, 9 години работя под прикритие.
Сега съм отстранен и искам да знам защо.
Не сме достатъчно близки, за да ми викаш Мънафо.
Но аз те познавам, Да Силва! Великият рейнджър от улицата.
Забрави за тая работа, защото от ФБР искат сътрудничеството ни
и ние ще им го дадем. Двамата с Фокс сте включени в групата.
Тероризъм, контрабанда... Това е работа на федералните.
Ние какво общо имаме? - Досиетата ви имат нещо общо.
Колко пъти влизахте в болница тази година? Пет?
Приемете го като почивка.
Нямам нужда от почивка. - Напротив.
Трябва им човек, който познава местните отрепки.
Ще ми кажеш ли откъде ни дойде тая изненада?
От комисаря, а на него са му наредили от Вашингтон.
От Интерпол изпращат специалист, който да организира операцията.
Нашето управление трябва да му съдейства по всякакъв начин.
Ясно ли ти е? - Не ми е ясно!
Махни си ръцете веднага!
Ти си полицай и ще изпълняваш какво ти наредят!
Искам ви двамата утре точно в 8!
...плюс един хеликоптер и още един на разположение.
Телексна връзка с парижкото бюро на Интерпол и цяла Западна Европа.
Компютърна база данни, даваща пълна информация
за всички познати терористи по света.
Вероятно някои от вас, господа, се питат защо са тук.
Вие сте избрани заради личните си качества,
отлични досиета, смелост, кураж и т.н.
Предстои ви да преминете през една антитерористична програма,
която ще ви подготви за борба с тероризма.
По работа или на почивка? - На почивка, надявам се.
Добре дошли в САЩ.
Отрядът за борба с тероризма, бе сформиран поради
обезпокояващата липса на твърдост у част от полицейските служители.
Какво търсим тук? - Някои са направо любезни.
Урок номер 1: Адекватно въоръжение.
Терористите, макар и малко на брой, са тежковъоръжени -
осколочни гранати, други самоделни взривни устройства...
Полицаите също са въоръжени, но са с вързани ръце,
защото законът не им позволява да действат твърдо докрай,
и те до голяма степен...
...не умеят да използват оръжието, което имат.
Политиката на министерството е съобразена с човешките права.
Оръжието трябва да се използва само в краен случай.
Такова отношение е необходимо, когато става въпрос за цивилни,
но е катастрофално, ако става въпрос за терористи.
Най-важното правило е: "Нерешителността е смъртоносна!"
Тя трябва да бъде изкоренена от полицията.
Сигурен ли сте, че този човек е в града?
Последните данни от компютрите на Интерпол, сочат така.
В Европа не е добре дошъл. Там никой няма да го наеме.
В Африка, Азия, Близкия Изток и Южна Америка
има достатъчно революционери.
Ако искаш името ти да гърми по всички ТВ станции,
Ню Йорк е най-подходящото място.
А каква е вероятността да се е оттеглил или покрил някъде?
Сержант Фокс, ако не греша?
Отговорът на този въпрос е...
...това е само началото.
Давай.
Искам след 72 часа всеки от вас да е проучил детайлно досието му.
Не трябва да губим и минута от времето, с което разполагаме.
Сигурен съм, че Вулфгар няма да пилее своето.
Международният тероризъм е организиран в световен мащаб.
Но има един човек, който не се подчинява на никакви правила...
И това е Вулфгар.
Наскоро в Париж бе намерен убит пластичен хирург.
Почеркът на убийството и калибърът на куршума
съвпадат с използваните от Вулфгар при други убийства.
Така че, господа, външният му вид може да е напълно променен.
Недей да създаваш проблеми. Защо винаги го правиш?
Характерно за него е, че веднага завързва запознанства с жени,
за да си осигури надеждно прикритие.
Освен това си пада по изисканата храна,
скъпите дрехи и нощния живот.
Да се запознаем. Казвам се Ерик...
Истинското му име е Хамар Райнхард. Роден във Франкфурт през 1946 г.
Следва в Париж и в университета "Патрис Лумумба" в Москва.
Понастоящем никой не го финансира. След атентатите в Лондон
става персона нон грата за терористичните организации,
което го прави изключително опасен.
Най-опасен го прави желанието му да докаже, че е непобедим.
Не на нас, разбира се, а на терористичните организации.
Така че, може да нанесе удар навсякъде, без предупреждение.
Това, към което се стреми, е световна известност.
А ключът за това са медиите.
АВС... Телевизията, нали?
Да, надолу е CBS.
Рейдио Сити е малко по-натам. - Новините се правят тук, нали?
Знаеш ли, никога не съм те питал какво работиш.
Освен че танцувам много, летя за "Пан Американ".
Аз съм Пам, лети с мен.
Това е майтап.
Да не си помислиш, че карам самолета. Стюардеса съм.
"Летяща келнерка", както ни наричат някои.
Но, в крайна сметка, предпочитам да танцувам.
А ти? - Аз ли?
Аз съм международен терорист, издирван в половин Европа.
А съм и голям женкар. - Сериозно?
Ако ви разкрие, заложниците, които е взел, ще умрат.
Имайте го предвид.
Така, че внимавайте. Времето е малко.
Много малко.
Нещо да добавите, Да Силва?
Няма да го хванем, като си седим тук.
Логично, нали?
Когато завършите подготовката си, тогава ще сте готов за улицата.
Още по-логично.
ЕРИК, ВРЪЩАМ СЕ В ЧЕТВЪРТЪК.
Той няма изградена организация. Импровизира.
Но успява там, където останалите се провалят.
Ако е променил лицето си, ще е по-опасен от всякога.
Разрушаването на няколко сгради в т. нар. ви финансов център
е само предупреждение.
Вулфгар ще нанесе удар върху световната общественост.
Никога не сте подготвени.
Няма гарантирана сигурност.
Можете да отпечатате това.
Такова нещо виждал ли си? - Не.
Този детонатор ми подсказва, че нашият човек не се е оттеглил.
Защо не го е направил през деня, когато е пълно с хора?
Така действа.
Тоест? - Да всява ужас.
До утре всички делегати на ООН ще са пропищели за охрана.
Част от терористичния акт, господа.
Шака Холанд. Нападение срещу сградата на ОПЕК във Виена.
И друго? - Какво?
Защо точно ОПЕК?
Добре, да повторим.
Застреляла е полицай от упор. Убива, без да й мигне окото.
Знаем и че е съучастничка на Вулфгар.
Кои са трите най-мащабни успешно проведени антитерористични акции?
Досега все се въртим около едни и същи неща.
И ще продължим, докато това не се превърне в част от теб.
Трябва да се научите да мислите като него,
да действате безпощадно като него.
Не се ли престаравате? - Да се престаравам?!
Той използва жени за прикритие. Като изгуби една, намира друга.
Знаем какво прави, но това, което не знаем
и никога няма да разберем като седим тук,
са неговите мотиви, методи и възможности.
Забрави тия глупости, които си учил в Академията.
Той е терорист, той не мисли като обикновен престъпник.
Той иска да бъде герой, а ти го третираш като джебчия.
Опитай се да проникнеш в мислите му, по дяволите!
Ясно, но как ще ме убедите, че не ни готвите за убийци?
Единствената разлика между него и нас ще е полицейската значка.
Не знам за вас и за останалите в тази стая,
но аз не съм станал полицай, за да убивам хора.
Насилието може да бъде победено само с насилие.
За да се справите с такива хора, трябва да сте обучени
да действате също така твърдо и хладнокръвно.
И ако си мислите, че нямате инстинкта на убиец, грешите.
Във всеки от нас го има.
Просто човек трябва да знае кое е "правилното копче".
И ако имаме късмет, ще дойде моментът,
когато той ще бъде уязвим.
Един кратък, критичен момент.
Тогава трябва да го направите. - Какво?
Да го хванете. - Тоест, да го застреляме.
Друг начин няма.
И ако се провалим, губим заложниците?
Надявам се, че не. - Такъв риск е неприемлив.
След седмица има благотворителен концерт в музея Метрополитен.
Считайте, че тези хора са вече заложници.
Наша отговорност е да се опитаме да го спрем.
Не се чувствам отговорен да участвам в убийство.
За Бога, не можеш ли поне за миг да не разсъждаваш като ченге?!
Не ти ли стига, че жена ти те остави заради това?
Откъде знам това ли?
Знам го, защото работата ми изисква да знам вашите биографии.
Защото вие сте под прицел.
Защото знам, че това ще се обърне срещу теб, Да Силва!
Ако има някакъв начин да се стигне до тази информация,
Вулфгар ще го открие. Ще научи биографиите на всички ви.
Това, което цените, ще превърне живота ви в кошмар.
Нямате представа какво значи да си анонимен в този град.
Това е техниката на терора!
Какво ще кажеш?
Без мен.
Благодаря ви. Това е всичко.
Не съм дошъл да убивам хора. Не ми се слушат глупости...
Не трябваше да говори за жена ми.
Чакай, изслушай ме! Той иска да спрем един терорист,
който е способен да избие стотици хора просто ей така.
А ти си един от най-добрите. Хартман също смята така.
Не можеш да се откажеш сега! Трябва да продължиш.
Помисли си. От теб зависи.
Нека ти помогна.
Без да искам...
Исках да разбера.... какво има вътре.
Знам. Няма значение.
Няма да кажа на никого. Не се тревожи...
Всичко е наред, не се бой.
Чака те по-добър живот.
Не съм искал това назначение. - Така ли?
Не знам дали ще мога да гледам спокойно
как около мен избиват невинни хора.
"Дик Да Силва, постъпил в армията на 4-ти август 1969 година.
Постъпва във Военновъздушна школа, Офицерска школа,
лейтенант в Първа кавалерийска дивизия, Виетнам... и т.н."
Най-интересното е:
"52 отбелязани убийства по време на военната служба."
Може да се каже, че си бил на "ти" с оръжията.
Тогава беше война.
Имам чувството,
че когато дойде моментът, ще направиш каквото трябва.
Приятна вечер, Да Силва.
Искам кубински пъпеш. - Тук не продаваме пъпеши.
Не го ли пише в рекламата във вестника.
Може би Вулфгар се е объркал. - Вулфгар?!
Намерихме мъртва стюардеса. - Каква стюардеса?
Ако вие в командния център още не сте чули за това момиче,
може би е време да научите.
Не знаем кой е приятелят й, но в момента оглеждаме сувенирите.
Тук има чаши и пепелници от всички дискотеки в града.
Това какво общо има с нас?
Нищо особено, с изключение на една вещ, която не се връзва -
карта на района на "Уолстрийт". Мястото на атентата е оградено.
Искам да обиколите всички места, където често е ходила.
Някой може да си спомни за нея. - Добре, започваме.
Никога не съм я виждал. - Сигурен ли си?
Сигурен съм. - Напълно?
През живота си не съм я виждал. - Обади се, ако чуеш нещо.
Не си, значи? - Може би, не съм сигурен.
Виждал ли си това момиче наоколо?
Не, мисля, че не съм.
Ако се сетиш нещо, обади се на този номер.
Никога не съм я виждал.
Защо не погледнеш още веднъж?
Не си спомням. А ти?
Да, беше тук. - Кога?
Преди няколко седмици. - Спомняш ли си с кого беше?
Мисля, че беше рус. Добре облечен.
Появи ли се тази вечер? - Не съм го виждал.
Добре, ние ще поразгледаме малко наоколо. Става ли?
Майк, отиди с тях.
И без скандали, нали? - Дадено.
Дайте ми палтата си...
Оттук.
Какво мислиш? - Според мен не е тук.
Ще поогледаме още малко. - Добре.
Дик, дай да надникнем на някое друго място.
Чакай!
Какво има?
Да кажем, че съм махнал това тук...
...и съм добавил това. Може да изглежда така, нали?
Да, предполагам. Защо?
Защото един с такова лице...
...стои ей там.
Имам някакво предчувствие. Искаш ли да го проверим?
Вулфгар!
Полиция! Дръпнете се!
Ще мина оттук!
Оттук!
Това беше седмият. Няма патрони. - Дано да си прав.
Сега!
По дяволите!
Полиция! Дръпнете се!
Държиш ли го на мушка? - Не го виждам.
Държа го!
Изпуснах го!
Държа го!
Викай!
Махнете се оттук! Бързо!
Стреляй!
Стреляй, за Бога! - Прикрил се е.
По дяволите!
Тръгвай!
Скачай, Дик!
Хайде, качвай се.
Дръпни се! Ще го разбия!
Полиция!
Полиция, отдръпнете се!
Полиция, дръпнете се! Хайде, по дяволите!
Аз ще мина оттук. - Внимавай.
Копеле!
Не мърдай, за Бога!
Извикайте линейка, по дяволите!
Ще го убия това копеле! Не мърдай!
Ще убия гадното копеле!
Ти си мъртъв, нещастник!
Шибано копеле, мъртъв си!
Как си?
Лекарят каза, че имаш страшни рефлекси.
Посрещнал си острието с челюстта и то не е засегнало важни органи.
Преди да се усетиш, отново ще си в Командния център.
Ще си като нов.
Трябваше да го застреляш.
Затвори магазина.
Вулфгар.
В полицията разполагат с описанието ти.
И сега всяка делегация в 00Н също го има.
Няма значение.
Чудех се, кога ще дойдеш тук? Виждала ли си Хамад?
Станал е предпазлив. Все още не е готов да те подкрепи.
Скоро ще се моли за това.
Едно не мога да разбера. Как ми влязоха в дирите толкова бързо?
Трябва да знаеш, че... - Какво?
Хартман.
Хартман е тук? - Да.
Идваш тъкмо навреме.
Искам пълна информация за персонала в ООН.
За хората на Хартман също.
Особено името на копелето, което ме преследва тази вечер.
Всичко наред ли е при теб? - Да, наред е. Защо?
Искам просто да бъдеш малко по-внимателна.
Все още не си ми казал защо.
Айрин, направи ми тази услуга.
Не искам да се притеснявам и за теб.
Искам да знам защо. - Поне един път ме послушай!
Дик, никога преди не си ми говорил така. Над какво работиш?
Ако искаш да ми кажеш, готова съм да те изслушам.
Ще отнеме много време да ти обясня. Твърде сложно е.
Добре тогава. Какво ще кажеш за това?
Защо не вечеряме заедно следващия уикенд?
Можем да отидем в твоето любимо италианско ресторантче.
Казах ли нещо, което те накара да ми го предложиш?
Може би.
Ама ти сериозно ли? - Абсолютно.
Ами да направя резервация тогава.
Ще ти се обадя в петък. - Добре, чао.
Това ли е всичко? - Да.
Значи сме готови.
Секретарят на френския посланик си тръгва.
Добре. Как си ти?
Харесва ми да гледам как другите се забавляват.
Господа, доложете обстановката.
Нека гостите да ви виждат. Това ще ги успокои.
Пост номер 1. При мен е чисто. Пост номер 2...
Южното крило е чисто. Шведската делегация е при нас.
Проверка на камерите. - Картината е добра.
Асансьорът? - Шведският посланик се качи.
Северното крило?
Всичко е наред, Дик. - Прието.
Да Силва? - Да.
Изглежда всичко е под контрол. Ще поемеш ли зона "А"?
Разбира се... Чакай, не си ли гладен?
Малко.
Малко китайска храна по-късно? - Нетърпелив съм.
Как е?
Тук Хартман. Продължавам по южния ескалатор.
Балконът, чувате ли ме? Немският консул си тръгва.
Добре, виждам го.
Да Силва, чуваш ли ме? - Пост номер 1.
Между другото, кой ще плати сметката?
Младите трябва да дават път на възрастните, не мислиш ли?
Шака!
Внимавай! Дръпни се назад! Не го пипайте!
Всички изходи са завардени. - Забрави.
Какво имаш предвид? - Избягала е вече.
Не това беше неговата цел. - Откъде знаеш?
Започнах да усещам начина, по който мисли копелето.
Разчети ги колкото се може по-бързо!
Тази спирка не е по разписание.
Това е Шака. Не я подценявайте, затова че е жена.
Тя не притежава майчински инстинкти.
Обърнете се с гръб към прозореца!
Харесва ми шапката ви.
Колко е голямо това бебе?
На 8 месеца.
Говори Вулфгар. - Свържете ме с полицията.
При мен има няколко представители на ООН.
Ще обявя условията, при които могат да бъдат освободени,
когато властите бъдат готови да ме изслушат.
Ще го вдигна.
Да Силва, Фокс. Вулфгар е в трамвая.
Наясно съм с всички номера. Не ми давайте повод да го докажа.
Благодаря.
Сега вече можем да се запознаем.
Тръгвай.
Имате три деца, нали? - Откъде знаете?
Всички линии са свободни.
Детектив Мънафо и сержант Фокс. Дайте си бинокъла.
Мини над моста.
Обърнете се с лице към прозорците!
По-живо!
Това е той. - Виждам.
Шака е с него и държат около 25 заложници.
Прави нещо в задната част на вагона.
Чакай малко.
Съпругът ви е секретар на френския посланик, нали?
Моля ви, пуснете ни. Нищо не сме направили.
Трябва да се гордеете с това.
А вие ще дойдете... - Не, вземете мен!
Какво е това? Какво става? - Това е животът, г-н Марини.
Води една жена към прозореца в средната част на трамвая.
Какво прави, по дяволите? - Установява правилата.
Приближи се. Искам да видя лицето му.
Това е за теб, Да Силва. - О, Господи, не го прави!
Мат, той я уби! - Казах - без полиция!
Изхвърлете тялото!
Вулфгар се обажда.
Чуваме те. Аз съм сержант Фокс.
Ако присъстват представители на правителството,
съм готов да изложа исканията си.
Инструктиран съм да ви помоля да освободите всички
неполитически заложници. - Губите си времето.
Както вече видяхте, трябва да ме приемате насериозно.
Преди да продължим... тук има едно бебе.
Искам да го приберете.
Не искам по вестниците да пише, че съм безмозъчен маниак.
Какво точно искаш?
След 5 минути ще спусна кабел.
Ако искате бебето живо, по-добре побързайте.
Ще бъда готов. - Не ти, Фокс!
Искам онова копеле! - Какво копеле?
Аз.
Не, чакай. Не можеш да го пуснеш. Ще го убие!
Аз командвам тук, Фокс! Да Силва ще отиде.
Влекачът стигна до мястото.
Как се чувстваш? Безпомощен?
Мога да срежа кабела. Пътят до долу е дълъг.
Защо уби жената? - Така исках.
Защо не убиеш и мен? - И това ще стане.
Искам да им кажеш, че ще поставя този град на колене.
Полицаите са страхливци. - Какво?
Няма да повтарям, кажи им!
Той ще постави града на колене. Полицаите са страхливци.
Не сме толкова различни, Дик.
На мен не ми харесва да убивам, но това ми е работата.
Все някой трябва да я върши.
Аз представлявам угнетените, които нямат нищо на този свят.
Аз говоря от тяхно име. Аз съм освободител.
Мислиш се за освободител?
Това е забележително, нали?
Детето!
Хайде! Дай ми го!
Бъдете внимателен с него.
Сядай!
Това е за пресата. Можеш да изтървеш бебето,
но това не го изпускай за нищо на света.
Всичко ще е наред, г-жо.
Ами ако този път не спечелиш? - Ще опитам отново.
Шака, спусни го.
Дик, трябва да разбереш...
Ние не сме герои...
Ние сме жертви!
Тук е Вулфгар. - Слушам те.
Това са моите искания.
Дадох на Да Силва обръщение, което да бъде публикувано
в "Таймс" и "Вашингтон пост" и прочетено по всички ТВ канали.
Ние не управляваме пресата. - Не приемам извинения!
Искам самолет...
и автобус, който да ме откара до летището в 10 ч. вечерта.
И никакви полицаи!
Тези мои другари трябва да бъдат освободени преди 10 ч.
Мохамед Яфи. Рафаел Салдана.
Мирослав Янкович. Лю Чан Тао.
До сутринта не може ли? - До 10 вечерта.
Искам Да Силва да кара автобуса.
Този път може и да не успеем. - Няма значение.
Запиши ми касетка с последната лекция на Хартман за Шака.
Намери най-малкия възможен касетофон и около 2 м. кабел.
Опитай се да го свържеш с бързодействащ бутон и ми го дай.
Шака Холанд, известна още и като Шака Капур...
В момента не се вижда никакво разрешение на драмата.
Заложниците все още се намират в трамвая,
на 80 метра височина над Ийст Ривър.
Както знаете, преди няколко часа терористът, познат като Вулфгар
и неговата непозната спътница убиха една невинна жена.
След това дивашко убийство, същият терорист разреши
от трамвая да бъде прибрано едно бебе.
Знаеш ли какво правиш? - Така мисля.
Когато автобусът стигне до летището, той ще те убие.
Защо винаги се опитваш да ме разубедиш?
Това е мой избор, нали? - Аз ти го казах.
Ще се видим. - Ще внимавам.
Пристигам.
Без приказки! Тръгвайте!
Вървете!
Скоро ще настъпи и твоят час.
Шака Холанд, известна още и като Шака Капур...
Родена на 9 февруари 1949 г. в Танжер, Мароко,
в семейство на заможни родители.
Ненормална кучка, която убива, без да й мигне окото.
Залегнете!
Намерили са адреса на Шака.
Къде, по дяволите, е той? - Не знам. Хайде.
Не ме интересува какво мислиш ти.
Той сигурно има ключ от апартамента.
Векио, ще проверяваш всеки, който влиза или излиза.
Още не сме намерили тялото.
Преровихме навсякъде. - Отваряйте си очите.
Не може да е изчезнал безследно.
Какво е това? - Чакай малко.
Господи!