ВЛАКЪТ ТРЕЗОР
Весела Коледа.
Внимавайте!
Много ви благодаря.
Пожелаваме ви Весела Коледа...
Преджоби това конте. - Прилича ми на ченге.
Ченге ли си? - Да тръгваме, хайде!
Не е ченге. Пиян е.
Той проверява Ди.
Имаме си двама испанци. Да видим дали ще се вържат.
Това ми изглежда познато. - Взе му медальона. Бъдете нащрек.
Тоя е взел моят пръстен.
Мамка му! И носи моя часовник.
Никой да не тръгва преди да го видите да дърпа ревера си.
По дяволите, човече!
Стой!
Пазете се от пътя!
Мърдай!
Дръпнете се от пътя! - Хайде, бабо.
Никакво лягане по време на работа! - Радвам се, че това те забавлява.
Хайде! Движение!
Метро полиция!
Чакайте. По-спокойно. Има ли полицай там долу?
Всички влакове северно и южно от Уол Стрийт стейшън да бъдат спрени.
Той спи ли някога? - Да, през деня. В ковчег.
Защо спирате влаковете? - Има полицейска акция в тунела.
Къде е влакът трезор? - Чака на Уол Стрийт.
Пусни го. - Имаме полицейска акция по трасето му.
Пусни го веднага. Нищо не може да спира влакът трезор!
Влакът трезор! - Имам нов план.
Махни се от пътя ми!
Ето парите. - Продали сте много жетони днес.
Внимавайте момчета!
Полиция! - Не спира!
Не вярвам на тези глупости! - Чакайте, ние сме полицаи.
Господи! Стегнете се бе хора! - Вижте това са близнаците от ТРАНЗИТ.
Трябваше ли да го застреляш? - Той е само едно хлапе.
Ние само изпълняваме поръчки. - Да ви прилича на влаков обирджия?
Не се опитвай да ни прехвърлиш вината. - Да не си полудял бе?
Вие го преследвахте. Ваша е вината. - Какво каза?
Не го удряй... - Защо не?
Защото аз ще го направя...
Шефе, детективите са тук.
Седнете!
И не кърви на стола ми. - Няма сър. Началник Патерсън.
Според документите вие сте братя. Ти си негър.
А той е бял. Май някой се опитва да ме баламоса?
Не сър. Всъщност ние сме доведени братя. - Аз избягах от приюта...
Млъкнете!
Днес,
вие станахте причина моят влак трезор да пристигне с 46 минути закъснение.
А когато това стане, аз го приемам като знак на лично неуважение.
Приходите от цялото метро са под мое ръководство.
Моят влак. Моите хора. Моите пари.
Никой не може да командва движението на този влак без мое разрешение.
Ясен ли съм?
Като камбанен звън сър. Вашият влак, вашите хора, вашите пари.
Млъквай! - Да, сър.
А сега... някакви въпроси?
Защо заповядахте влака да тръгне след като знаехте, че сме в тунела?
Вашето положение снощи не ме засяга. Нещо друго?
Вашите хора застреляха едно хлапе по дяволите, заради някакъв си ланец.
Да, това направиха и какво от това?
Момчето се мислеше за проклет герой.
Благодарение на неговата жертвоготовност влакът ми закъсня цели 46 шибани минути!
Ако се ебавате с моя влак ще ви унищожа!
Нека ви кажа и още нещо: Не ви харесвам!
Така че, не се шегувайте с моя влак никога повече.
Ако го направите ще сритам задници...
и вие ще загубите.
Свободни сте!
Мразя копелета като този. Не цени човешкия живот.
Той е загрижен за разписанието си. - Знаеш ли какво искам да направя?
Да го застреляш. - Не. Бих искал да му отвлека влака.
Само кажи кога, аз съм с теб. - Точно така.
Навит съм. - Точно така.
Да го направим. - Ако я нямах тази значка...
Ние сме ченгета, а не монахини. - Но не отвличаме влакове.
Твърде късно е.
Несъмнено ми липсват старите съседи. - Би трябвало да се връщаш по-често.
Ще дойдеш ли? - Не, имам среща.
С момиче... или на масата за карти?
Мислиш, че отново съм почнал с хазарта? - О, да! Мога да го видя в очите ти.
Много си мнителен. - Познавам те.
Имаш ли някакви пари? - За какво?
За да ти купя коледен подарък.
Искаш да ми купиш подарък с моите пари?
Да, така че не бъди стиснат.
Ти никога не преставаш да ме учудваш. - Не ги брой, вярвам ти.
Наистина ли ще ми купиш подарък? - Обичам те.
Тогава ми върни парите. - Къде е коледното ти настроение?
В джоба ти.
И никакви вратовръзки и одеколони, разбра ли?
Помни къде си. И по-добре смени тази походка.
Добре ли си, човече?
1000. - Влизам.
Изглеждаш доволен... и залагаш щедро.
Не и аз. - Излизам.
Вдигам на 5000.
Много е за мен.
Чарли..., ще ядеш ли или ще играеш карти?
Съжалявам. Създавам бъркотия.
Залагам! - На какво? Ти си със светли.
Господа,
кажете здравей на Ойстер. Седеф.
Чарли, да ти дам ли парашут?
По-добре брат ти скоро да е тук, ако не иска да остане единствено дете.
Окей, никой да не мърда. Братко, това ти ли си?
Слава богу че си тук. - Чарлс, какво по дяволите става тук?
Донесе парите, нали? - 300 долара.
Той дължи на г-н Браун 15000. - 15000?
Джон, не е време да се пазариш.
Хвърлете го! - Не, той само се шегува.
Не, не се шегувам. Хвърлете го, по дяволите!
Те нямат чувство за хумор. - Виж, уморих се от твоите глупости.
Така да бъде.
Окей, г-н Браун, нека направим сделка. Тук са 300 долара.
Останалите ще получите след няколко дни. - Ще ти платя, кълна се в Господ.
Окей, издърпай го.
Момчета, вие сте велики. Аз се пошегувах относно чувството ви за хумор.
Благодаря ти, човече. Не можах да ги убедя, че не мога да летя.
Нали каза, че си спрял с тези глупости?
Да, но не мислех, че имам какво да губя. - Казваш това всеки път.
Не помниш ли какво ми каза последния път? - че няма да ме молиш
да ти спасявам задника. - Не искаш да те забърквам повече?
Ако не те бях спасил и този път,
сега щеше да си тебеширено очертание върху тротоара.
Ти не разбираш. Аз се промених изцяло.
Бях горе... 51 етажа... провесен, усетих смъртта, беше ужасно.
И внезапно... беше като някакво Буда просветление.
Чел съм за това.
Господ ми заговори. Каза ми: "Трябва да спреш хазарта!" И аз се заклех.
Обзалагам се за $10, че не можеш да го направиш.
Нека бъдат $20. - Точно за това говорех.
Къде е чувството ти за хумор?
О стига, спри с глупавите си молби към Господ.
Знаеш ли, кучешката пикня май ти действа.
Това е добре и за теб.
Джон, дай да видим пак пиянската походка.
Чарли, Джон, кажете здравей на Грейс Сантяго. Тя ще се работи с нас.
Здравейте. Радвам се да се запознаем. - Здрасти, как я караш?
Добре дошла на борда. - Благодаря.
Тя е страхотна. - Мисля, че съм влюбен.
Всичко е спокойно около Ди.
Окей, май имаме клиент за Коледа.
Бял мъж, на 19. Облечен изцяло в черно.
Заинтригуван е.
Зад него е приятелката му. Тя го дърпа на страни.
Много капани ли сте устройвали? - Шест месеца в различни градчета.
Прехвърлянето ми тук определено беше голям късмет.
Казват, че вие момчета, сте най-добрите. - Скромността ми пречи да...
Няма значение... наистина сме най-добрите.
Виж как изглежда, как се движи... Сякаш наистина е пиян...
Той научи това от мен.
От къде си? - Бронкс.
Сама ли живееш? - Да.
Не трябваше ли да наблюдаваш Ди? - Да. Нещо става там.
Я да видим какво имаме тук? - Погледни тези огромни ръце.
Да го заведем в къщи. - Става.
Хей, скъпи, ще те заведем у дома.
Искаш ли да дойдеш? - Изглеждаш чудесно.
Не се съпротивлявай. - Погледни това лице.
Знаеш ли скъпи, много ще те обичаме.
Ще те схрускаме. - Ела с нас.
Не трябва ли да се намесим?
Хей! Това е моят мъж. Махнете си лапите от него.
Проблеми ли си търсите? - Не знаехме, че това е вашият съпруг.
Изчезвайте от тук.
Не мога да ти се доверя дори за минута. - Те бяха огромни.
Красива е!
Чакай тук!
Какво гледаш?
Най-накрая насаме.
Мога ли да ви помогна? - Можем да си помогнем взаимно.
Какво ще обичате сър? - Искам да те питам нещо.
Знаеш ли какво е да усещаш миризмата на собствената си горяща плът?
Давай парите кучко, или ще те подпаля.
Ще ти дам парите. - Не съм тук за парите.
Това е факела! Викнете бърза помощ!
Аз ще тръгна по улицата.
Залегни!
Проклето копеле!
Полиция! Не мърдай!
Махни се от мен.
Всичко е наред.
Джони, Честита Коледа. Какво ще пиеш?
Обикновеното. Джак, без лед.
Всъщност, по-добре ми дай два Джак Даниелс и две бири...
Това е малко твърдо, така че, трябва да го пиеш с...
бира... Правилно...
била си тук и преди, нали?
Беше с мен, Джони.
Днес беше тежък ден. Много жалко, че го изпуснахме.
Да, имаше късмет. Това няма да се повтори.
От болницата съобщиха, че тя ще се оправи.
Радвам се да го чуя.
Тази работа може да ти се отрази зле, ако я приемаш твърде на сериозно.
Да, но не знам друг начин. - Нито пък аз...
Трябва да си по-специален, за да се занимаваш с това.
Някой, който притежава самоотверженост. - Постоянство.
Издръжливост. - Смелост.
Решителност.
Пълна и абсолютна глупост. - Това е проклятие.
Добре дошла в отбора. - Благодаря.
Как са моите любимци? - Бяхме добре.
Той е шегаджия.
Търсих много и накрая намерих нещо. За твоя първи ден.
О, благодаря ти. Направо не знам какво да кажа.
Вероятно го е задигнал от някоя скаутка.
Защо не вземеш да ни почерпиш?
Не очакваш Грейс да плати, нали? А и аз имам проблем с финансите тази вечер.
Искаш да кажеш, че си фалирал!
Знам, нямаш дребни в себе си. Хубаво цвете.
Готин пич... жалко, че е гей.
Как я караш? - Бива, човече.
Искам да те питам нещо.
Какво е чувството да си брат на бял? Къде го намери?
Казвал съм ти и преди. Чух някакъв шум в едно кошче за боклук...
И той беше вътре?
Ти ли го издържаш? Ако е така, знай че няма отърване от него.
Виж, трябва да тръгвам. Имам среща.
Остани си черен, човече! - Нямам друг избор.
Хайде, нощта току-що започва. - Трябва да тръгвам.
Нощта е чудесна. - Тя ни напусна.
Влюбен съм. - Какво говориш? Нямаш шанс.
Аз съм сериозно влюбен. - Много е сладка.
Бих я запознал с мама Ди, ако беше все още жива.
Знаеш какво казват: Нека по-добрият спечели.
Не се притеснявам и ще ти го докажа. - Мечтай си.
Тя даже не ти даде шанс.
Даже не си взе розата, която й подари.
Мамка му!
Не се тревожи приятелю. Можеш да и купиш друга.
Няма да ти доставя това удоволствие.
Типично за твоята безчувственост, така както и пикаенето ти върху хубава кола.
Винаги си искал да бъдеш най-готиният и най-умният.
Винаги си искал да бъдеш върхът.
Просто се шегувам, човече. - Да, ти винаги правиш така.
Мама Ди ти даваше всичко.
Мама Ди се отнасяше еднакво и към двама ни.
Не, не. Тя се държеше с мен чудесно.
Тя ме осинови, отгледа ме, обичаше ме, но теб обичаше повече.
Виж Чарли... ти получи, това което и аз. Нарича се подялба.
Аз ти носех палтото, а ти моите обувки.
Да, аз винаги ти носех обувките.
Винаги следвах твоите стъпки. Винаги бях малкото братле на Куката.
Ей, ей, чакай малко... За обувките ли говорим или за Грейс?
Става въпрос за това, че винаги си над мен.
Тогава отстъпи.
Не мога, харесвам я. - Това си е твой проблем.
Моят проблем е, че ти винаги си пръв, а аз на крачка зад теб.
И какво, моя ли е вината за това? - Да, отчасти.
Знаеш ли Чарли, ти имаше много възможности, но винаги се прецакваш.
Така значи, наричаш ме шибаняк?
Не исках да кажа това. Казах, че се прецакваш. Има разлика.
Все същото е.
Слушаш ли ме? - А ти слушаш ли ме?
Какво ти става? Нямам нужда от тези глупости.
Махни си ръцете от мен! - Или какво?
Аз съм тук, ти си там и не ме закачай. - Ще видим, човече.
Какво, да не ме предизвикваш? - Точно така.
Ей, мамка ви! Портфейли, пръстени и часовници.
Давайте си боклуците? - Да не сте глухи?
Хайде, мамка ви! На вас говоря. - Нали чухте какво каза човека.
Замръзни, бели човече. - Виж в какви лайна затънахме.
Мен ли виниш за това? - Определено.
Кой трябваше да наблюдава улицата? - Бях с гръб към нея.
Чарли, писна ми от теб. - Спри да стоварваш всичко върху мен.
Свалете оръжието!
Нарече ме шибаняк. - Не, не съм.
Майната ти, човече! - Какво каза? Майната ти на теб!
Престанете, че ще ви сритам задниците! Спрете с тия глупости!
Ще ти върна обувките, не се притеснявай.
Ще те застрелям.
Това е обир, мамка ви!
Ще те надупча.
Какво по дяволите ви става бе хора?
Открадна ми записа на Айс Крийм. - Айс Кюб.
Айс Кюб, Айс Крийм, има ли значение?
Тия са болни!
Наистина ли щеше да ме застреляш? - Не, за Бога.
Изглеждаше, сякаш щеше да го направиш. - И ти ме стресна.
Да, имаш късмет, че не ми беше зареден.
Значи мислиш, че ще ти провърви с момичето?
Ами да, защо не?
Окей, действай тогава. - Така ли?
Отстъпвам ти я. - Ама, сериозно ли?
Надявам се, да те направи щастлив.
Честита Коледа, човече. - Честита и на теб.
Отделът нареди, да сме в подсилен състав за Коледа. Затова изпратиха нас.
Така че, затваряйте си устите и не ни пречете.
Съжалявам, но не сме ги молили да ни пратят тук.
Не сме тук, за да крадем.
Гледат ни накриво, щото набихме приятелчетата им от дневната смяна.
Ей, ей, по-спокойно. Тук сме, за да ви помагаме.
Просто тук има малко повече тестостерони.
Върнете се по местата си. Трябва да спазваме разписанието.
Доли...
Много ли ще инкасирате тази вечер? - Да. Три или четири милиона.
Това са много пари. - Не се облизвай.
Само си правя някой заключения. Провери решетката.
По живо. Има нещо отпред.
Това са само работници от поддръжката на тунела.
Освободи ми мястото. - Не ме ръчкай с това нещо, бе.
Млъквай, по дяволите! - Спри да ме блъскаш!
Няма да го удряш... - Що бе? - Щото аз ще го ударя!
О, Господи! Красота!
Твоя съпруга ли е? - Не, сър.
Приятелка? - Не, сър.
Може би ти е сестра? Би било разбираемо.
Бял брат, черен брат...
и сестра латиноамериканка.
Полицай Грейс Сантяго, сър. - Вие момчета сте щастливци.
Откъде извадихте толкова късмет?
Нали са щастливци, полицай Сантяго?
Не разбирам какво имате в предвид, сър.
Ами това, да им бъдеш партньор.
Просто си гледам работата, сър. - Разбира се. Свободна сте.
Разговорът ми с тях не ви засяга, полицай Сантяго.
Вие момчета, не слушате.
Този път няма да се отървете.
Първия път моят влак само закъсня, а този път просто олекна.
Олекна? - Сядай!
Изглежда, че в бъркотията някой се е измъкнал с $25000.
Имате ли представа как е станало това? - Не сър. Защо питате нас?
Ти си комарджия.
Задлъжнял си до немай-къде.
И единственото нещо, което правиш добре, е да губиш пари.
Чакай малко, да не би да мислиш, че ние стоим зад това?
Това ли казах? Не.
Всичко, което казах е, че както изглежда все се забърквате в неприятности.
Част от парите се... изгубиха и мисля, че можете да ми помогнете да ги намеря.
И как? - Ще ги търсите.
Ако потърсите добре в това шкафче, което вие наричате душа,
може и да се доберете до нещо.
Извинете, сър. - Не искам да бъда безпокоен.
Може би, ще искате да чуете това.
Изчезвай!
Свободни сте.
Свободни? - Свободни!
Първо ни наричаш мошеници, а след това просто ни освобождаваш.
Парите са възстановени. Един от агентите си призна.
Казах ви - свободни сте!
Между другото, какво е станало с моделът на влака трезор от бюрото ви?
Да. Бях съкрушен, когато видях, че го няма.
Просто изчезна. - Предполагам, трудно ще се направи нов.
Вие сте бедствие, което търси къде да се прояви.
Но аз ще ви дебна, ще бъда там... И ще ви шибам до смърт.
Иска да ни шиба до смърт? - Ще ни шиба, когато пукнем.
В противен случай много ще ни болят задниците.
Майната му. Ще ме обвинява, че съм му задигнал парите. Това е оскърбително!
Честно казано, аз също си помислих, че си ти.
Така ли?
Няма нищо де, нали сме семейство. Кучи син...
Какво?
Погледни хей там. - Това е пързалката Уолмън.
Снощи онези от поддръжката на тунела излезнаха по стълбата в парка.
Разбирам на къде биеш. Спираме влака близо до пързалката.
Използваме стълбата за да излезем от тунела и да се изпарим с парите.
И изчезваме в парка. - Няма да стане.
Ще стане!
Чарли, колко мислиш, че ще вземем?
Три или четири милиона, най-малко.
Ще станем богати. - И свободни. И черните го заслужават.
Кажи го по-високо. - Черен съм и съм горд от това.
Ще влезем в наръчника: "Начин на живот на богатите и известните. "
Можем да направим околосветско пътешествие с кораб. - Остров по остров.
Ще бъдем като мореплаватели, но богати.
Може да си купим и остров. - Някой като Бахами.
Какво говориш... Можем да купим остров Мали.
Или Бали. - Таити.
И най-вече, няма да се занимаваме с боклуци като Патерсън.
Не го заслужаваме. - Нека го ядат акулите.
Да го направим! - Да го направим! Както кажеш...
Говори ми.
Най-подходящото време да го направим е в навечерието на Нова Година.
Влакът ще е пълен с пари. Ще е бременен с пари.
Къде ги учиш тези изрази? - От MTV - рап. Това е моят университет.
Какво мислиш?
Чарли, слез на земята.
Успокой се. - За какво говориш?
Чарлс, няма да ограбваме никакъв влак. - Защо не?
Ние сме полицаи... "Служим, защитаваме, извиваме вратове... "
Но ние ще се справим. - Не...
Това не ще бъде проблем.
Казвам ти. Лесно е.
Прибери това, преди някой да си помисли, че са ти го подарили за Коледа.
Не исках да те прекъсвам.
Много е топло вътре. Излязох за минутка.
Салса. Харесва ми. - Обожавам я.
Израснал съм с нея. От Бронкс е.
Я да видим сега...
Изненадана съм.
Стъпка Е-стрийт.
Виж това. - Научих нещо от теб.
Все трябваше да го научиш от някого.
Внимавай сега. Трябва да направя завъртане.
Трудно е от първия път. - Имаме нужда от повече практика.
Танцувахме. - Беше чудесно.
Не ме оставяй да танцувам сама. - Бавна музика? Не...
Не танцувам на бавна музика.
Така значи, не танцуваш на бавна музика?
Как ме виждаш да се приближа до теб така...
и да започна да танцувам неприлично близо до теб?
Може и да стане.
Трябва да ти призная нещо. - Какво?
За първи път танцувам с ченге.
И аз.
Надявам се, че това ти е пистолета. - Да, и мен ме ръчка постоянно.
Може би е моето оръжие.
Носи си оръжието отзад. - И ти също.
Мисля че, трябва да вляза вътре.
Нали не искаме хората да ни одумват. - Не, разбира се.
Тръгвай!
Лека нощ.
Грейс...
Беше ми приятно да танцувам с теб. - Благодаря. На мен също.
Как върви?
Една пина колада?
Трябва да ставаш, трябва да ставаш, съмна се.
Престани. Знаех си, че не трябваше да ти казвам, къде си крия ключа.
Хайде, ставай. Време е.
Млъквам, човече. Голяма е жега тук.
Тук е като сауна. - Не пипай прозореца.
Малко свеж въздух. - Навън е студено.
Трябва да поемеш малко свеж въздух. - Свеж въздух? Да не сме в Алпите!
Полезно е за белите ти дробове. - Не и в Ню Йорк.
Миришеш така, сякаш не си виждал баня през живота си.
Така е, нямах време снощи. - Нямаше време!
Излизах. - С Грейс?
Бях с Грейс цялата вечер и Господи, чувствам се чудесно.
Цялата нощ?
Цялата нощ, и се чувствам страхотно.
Приложил си и някои от евтините си номера?
Истинският джентълмен никога не говори за това. - Какво?
Джентълменът никога не споделя подобни неща.
В такъв случай спокойно можеш да ми кажеш. Как го постигна?
Ние... няма да ти кажа.
Целуна ли я?
Целунал си я.
Не трябваше ли да си почиваш? - Прекалено много енергия.
Мислех, че си я изразходила снощи.
Все още ми е останала малко.
Искаш ли да пробваш? - Какво? Да се боксираме?
Хайде, ела да направим няколко рунда.
И не се бави.
Сигурна ли си, че искаш да го направиш?
Яко!
По добре слез от ринга.
Никъде няма да ходя.
Окей... добре.
Искаш ли да си поговорим за снощи?
Имаш предвид за теб и Чарли?
Не. Имам предвид - за теб и мен, и за причината, поради която ме отбягваш.
Ще се боксираме, или ще говорим?
Заради Чарли е, нали? - Моля?
Държиш се така заради Чарли. - Да!
Той е луд по теб. - За първи път му се случва.
Загрижен си повече за брат си, отколкото за себе си.
Ами, брат ми е.
Да. Загрижен съм за него.
Но не съм светец.
Имало е моменти, в които съм искал да го убия.
Чух, че е неудачник. - Неудачник?
Съжалявам. Няма нищо. Добре съм.
Не съм в кондиция. - Не.
Опитай се да ме разбереш. Трябва да мисля за брат си.
Това го разбирам.
Но не разбирам какво става между теб и мен.
Ти и аз...
Да. Ти и чувствата ти към мен.
Е, разкрих ти се, нали?
И аз се чувствам така. - Знаеш ли, това беше болезнено.
Ей, любовта наранява.
Сбогом.
Чарли, изчакай ме. Искам да поговорим.
Ела тук, човече.
Искам да ти дам нещо. - Купил си ми коледен подарък?
Какво е това? 15 бона? - Пазих ги за черни дни.
Тези дни дойдоха, Чарли. - Не мога да ги взема.
Чарли, Чарлс...
Вземи ги. Реши си проблемите.
Иди и плати на господин Браун.
Ти винаги си до мен, Кука. - Ти също.
Не, не съм. Не трябваше да те забърквам в тази каша.
Ще ти се издължа до последната стотинка. - Знам, че ще го направиш.
Обичам те, човече. - И аз те обичам.
Овладей се. - Веднага.
Най-добре да изнеса тези неща от тук.
Обади ми се утре вечер, ако не си зает. Искам да поговорим.
Дадено.
Никога не преставаш да ме учудваш. Най-добрата ми нова година.
Или нещо такова.
Добре ли сте? - Да, добре съм.
Внимавайте.
Благодаря.
Полиция!
Махни се от мен! - Стой мирно!
Благодаря ти.
Изглежда ли ви познато? - Това е моя портфейл!
Наблюдавах го през цялото време.
И запомнете: Най-доброто място да си опазите скъпоценностите е точно тук...
Не! Отворете вратата! Спрете влака!
Здравей. - Здрасти.
Втори рунд.
Знам, че няма да повярваш, но изгубих парите на господин Браун.
Някаква дъртачка ме преджоби.
Айде бе!
Господи...
Чарли, нека ти обясня...
Няма нищо за обясняване. За глупак ли ме смяташ?
Знаех си, че това ще се случи.
Хайде човече, ти ме излъга. - Излъгах, и какво от това?
Радостен съм за вас двамата. Защо да не съм?
Ние сме братя, нали? Братя...
Плати ли на господин Браун?
Всъщност, изгубих парите. Много изненади за тази вечер, нали?
По дяволите, Чарли!
Два жетона, моля.
Каква е вероятността обирджиите да попаднат на моето гише?
Съобщиха ни, че е само един и напада предимно касиерки.
Така че... напада само жени.
Какво? Да си напудря носа? Да си лакирам ноктите?
Прескочи извинението за това, че закъсня.
Добре ли си? - Да... чувствам се чудесно.
Знаеш ли, прочетох книгата, която ми остави - "The Kabbalian".
В нея се споменава, че вселената е мислено сътворена от всички нас.
Ти си пиян. - Не. Не съм пиян.
Гадния ти дъх го доказва. - Това е от снощи.
Чарли, не искам да слушам нищо повече. Направи ми една услуга.
Прибери се и си почини.
Трябва да имаш железни нерви, за да дойдеш тук по този начин.
Нека ти обясня за парите.
Какво беше този път? Конни надбягвания?
Не. Една бабка ме ограби в метрото.
Не ме лъжи!
Някога да съм го правил? - Да, разбира се!
Може би за дребни неща, да... - Лъжата си е лъжа.
За мен е важно да ми вярваш. - Но не мога. Не казвай нищо повече.
Ако кажеш още нещо, кълна се в Господ...
Какво? Ще ме удариш ли?
Какво, по дяволите бе това?
Даръл, виждаш ли какво става там? - Някой е паднал на релсите.
Господи!
Грейс, стой така. Някой е паднал на релсите.
Не сваляй очи от Грейс. - Да. С това поне мога да се справя.
Кой ръководи диспечерския пункт? - Не зная.
Господи! Какво става тук?
Какво по дяволите... - Помниш ли ме?
Би трябвало.
Вече усещаш аромата ми.
Парите ли искаш? - Не скъпа, не ми трябват парите.
10-13! 10-13! Грейс е в беда!
Полиция!
Хайде! Хайде!
Полиция! Отместете се!
Полиция! Освободете пътя!
Чарли, не!
По дяволите!
Разкарайте се! Направете ми път!
Отместете се! Полиция!
Виждаш ли какво става, когато си играеш с огъня?
Изгаряш.
Идеално.
Длъжен съм да отбележа, че пак създадохте бъркотия.
Можеха да пострадат много хора с вашите безразсъдни действия.
Но ако искаш да изглеждаш като герой, мога да ти помогна.
Не се безпокой, хлапе, ще те измъкнем от това.
Всичко, което трябва да направиш...
е да ме помолиш за помощ.
Това си е твоята значка, твоят живот,
твоето призвание.
Какво ще кажеш?
Не.
Хайде давай.
Какво става? Защо не се смееш?
Не съм ли смешен вече?
Хайде, кажи го. - Искаш ли да го чуеш?
Искам.
Целуни ми задника. - Ти си го целуни. Бита карта си!
Ставай, Чарли. Трябва да си довършим работата.
Няма да работя тук, не и с това лайно.
Прав е, няма работа тук, защото брат ти вече не е ченге.
Патерсън, нека си поговоря с него. - С какво можеш да му помогнеш?
Всички знаят, че брат ти е неудачник.
Какъв? - Неудачник.
Няма да слушам повече тези глупости. Ще ти скъсам задника!
Хайде. Ухапи ме. Ще усещаш този вкус месеци наред.
Ти, кучи сине! - Свършено е с теб!
Майната ти! Разкарай се!
Когато приятелят ти се успокои, кажи му, че значката вече не му принадлежи.
Ще изпратя полицай да я прибере.
Няма да изпращаш никого. Ела и си я вземи сам.
Хайде! Ела и си я вземи!
Това е между теб и мен, а не между теб и него.
Тоя за какъв се мисли? Майната му! Ще съжалява за този ден.
Не. Майната ти на теб, Чарли.
Майната ми? - Да, майната ти!
Не съм те молил да се застъпваш, дори се опитах да те спра...
но аз ще се оправя, не се тревожи.
Не, не, номерата ти няма да минат. Не и този път.
Не ми обръщай гръб сега, братко. - Ние не сме братя.
Не мислим като такива, не се държим като такива и по дяволите, нямаме нищо общо.
Винаги съм те носил на гърба си.
Винаги съм бил до теб, когато се забъркаш в нещо.
Но да си разбия кариерата заради теб? Не. Разкарай се от живота ми!
Франк, питал ли си се някога, защо слепите не скачат с парашут?
Не, защо?
Това ужасява кучетата им.
Ужасява техните... Ти си бавнозагряващ, Франк.
Достатъчно ти беше, Чарли. Пак се отряза.
Господи! Какъв ти е проблема?
Проблемът е, че се опитваш да ме спреш още в началната фаза на поркането.
Освен това няма за какво да се безпокоя. Аз съм щастливец.
Всъщност, нямам работа, нямам брат, нямам приятелка, нямам бъдеще...
Нямам нищо, което да загубя. За пръв път в живота си... съм свободен!
"Господ да ни благослови, Тини Тим". - Ти си върха.
Чарли, слушай ме. Не прави глупости.
Какво смешно има в това, Франк?
А, сетих се, трябва да се изпикая.
Ще вдигна това после.
Нямам парите.
Ако ще ме убивате, сега е момента. Всъщност би било голямо облекчение.
Мразя такъв краен фатализъм, Чарли. Наистина.
Ти си много интересен проблем за мен.
Ние няма да действаме както досега, защото явно не ти оказва влияние.
Какво ли да направя в случай като твоя, когато ме насилват да побързам...
ще трябва да посегна на някого, на когото държиш...
Жена, дете,
брат... - Кучи син.
Честита Коледа, Чарли.
Първи януари... или брат ти - негърчето, е мъртъв.
Франк, какво правиш тук?
Искам да поговорим, Джони. Става въпрос за Чарли.
В голяма беда е.
Хей, господа, много сте се сгорещили тук.
Къде отиваш? - Да говоря с г-н Браун.
Той не е тук.
Омитай се от тук.
Пропусна.
Мразя това.
Г- н Браун, имате недоволни служители. - Изритайте шибания му...
За кой, по дяволите се мислиш?
Не можеш да влизаш тук по този начин.
Престанете с глупостите. Не и тук.
Изведи го. Ще го убия. Ще ти изтръгна големите топки!
Какво по дяволите правиш?
Копеле!
Няма да се разиграваме повече. - Ела, искаш ли нещо от мен?
Що за глупак си ти?
Казах ти, ще си получиш парите.
Но ако нещо се случи с брат ми... разбираш ме, нали?
Да.
О да... И кого наричаш негър?
Честита Нова Година. - Здрасти, Джон.
Честита Нова Година. - Джони!
Чарли беше тук и остави това за теб.
Доста време ти отне. - Съжалявам, закъснях.
Какво е това, което си облякла? Обърни се.
Този стар парцал? - Един от многото в гардероба ти?
Имаш ли разрешение за подобна дреха? - Това е моята добра новина, а твоята?
Направих последна услуга на Чарли, така че...
сега се чувствам като свободен човек.
"Зовът на Островите" Какво е това?
Нямам представа. Чарли го е изпратил. - Отвори го.
По дяволите. Той ще го направи! - Какво ще направи?
Ще ограби влакът трезор.
Я повтори! - Чарли ще ограби влакът трезор.
Не ме ли разбра? Иска и аз да участвам.
Патерсън ще го убие, нали знаеш това. Нищо ли няма да предприемеш?
Не. Кажи ми една причина, поради която да го направя.
Чарли пропада... а ти си единственият близък човек, когото има.
Как я караш? Отвори.
Исусе Христе!
Стреляй!
Влакът трезор е отвлечен!
Какво? - Влакът трезор е отвлечен!
Ще се обадя на Патерсън.
Отдръпнете се!
Мърдайте!
Внимание, всички!
Ситуацията ще бъде овладяна незабавно.
Виновниците явно са пълни глупаци и късмета им току-що ги изостави.
Да ги хванем. И запомнете: Влакът трезор не е отвлечен!
Все още е в тунела, под наш контрол е, и скоро ще ни бъде в ръцете.
По дяволите!
Мамка му! По дяволите!
Изкара ми акъла бе човек!
Как ме откри? - Каза ми за плана си, не помниш ли?
Да, план А. Но сега минаваме на Б. - Какво?
Нека да пресметнем. - Ето го план Б:
Забравяш за влака и си тръгваме без парите.
Не съм съгласен с това.
Значи ще си имаме сериозен проблем. - Да, предполагам че е така.
Ако ме предадеш, ще получиш медал.
Да се махаме от тук. - Мислех, че никога няма да го кажеш.
Чарли, когато всичко това свърши, напомни ми да ти сритам задника.
Регистрирано е движение на влакът трезор в посока юг по линия А.
Говори Доналд Патерсън. Спрете влака и се предайте.
Не го прави.
Доналд, отвличането протича по план и ти ще получиш своята част, партньоре.
Чуйте ме, кучи синове. Не ви знам кои сте...
но само да ви хвана, собственоръчно ще ви изтръгна сърцата.
Не ми харесват нотките в гласа ти.
Дори и не ме поглеждай.
Когато Патерсън включи спирачките, щастливото ни пътешествие ще приключи.
И ще сложи край на тази малка шега.
Освен ако... блокираме контрола на спирачките.
Човече, знаех си че трябва да го направим,
така няма да могат да ни спрат. - Да, но и ние няма да можем да спрем.
Блокираме спирачките или ще свършим в затвора.
Блокираме спирачките!
Дайте ми 42-ра улица. - Обаждане от Патерсън.
Влакът трезор идва към вас. Искам да го спрете!
Включете спирачките. Влезте вътре и им вижте сметката.
Хайде, скъпа. Трябва да заработиш.
Да!
Не спира, сър... - Как така не спира...
Не мисля, че има някакви спирачки.
Искам стрелците на платформата на Гранд Стрийт.
Целете се в кабината на машиниста.
Сър, ще използваме подвижна барикада. Ще спрем влака.
Чудесно. Искам барикадата веднага на мястото!
Сър, но тя е от закалена стомана. Те ще умрат.
Да!
Влак трезор, Доналд Патерсън е. Имам пресни новини за вас.
На Гранд Стрийт Стейшън има поставена стоманена барикада.
Предупреждавам ви! Спрете влака и се предайте...
или умрете!
Блъфира, нали?
Вие там. Вие също. Елате с мен.
Какво по дяволите ще правим? Не можем да спрем, дори и да искаме.
Да го ускорим. По-бързо!
Хайде! Размърдайте се!
Чарли... той не е блъфирал.
Бъдете готови!
Чакайте командата ми!
Огън!
Не е за вярване! Влакът разби барикадата!
Трябва да разчистя линията. - Изчакай малко.
Кой е най-близкия влак около него? - 12:20. Ще го пренасоча.
Какво? И ще им дадеш свободна линия? Свържи ме с машиниста.
Управлението до 12:20. - 12:20 слуша.
Говори Доналд Патерсън. Не спирайте никъде.
Защо? Какво става? - Млъквай и изпълнявай!
Два влака на една линия. Ще дерайлират.
Не, няма. Когато го видят, те ще спрат влака и лично аз ще ги посрещна.
Сър, ако влакът трезор не спре, могат да загинат хора.
Ето защо ще го направят.
Чарли, какво правиш?
На какво ти прилича? Взимам си заплатата.
Парите остават тук. - Почувствай това.
Това тук е свободата ни. Няма да си тръгна с празни ръце.
"Чарли неудачника". Слушал съм това през целия си живот.
Но не и днес. Днес съм "Чарли победителя".
Мислиш, че крадците са победители?
Защо не си запазиш лекцията за плажа в Таити?
Не, Чарли. Няма да стигнем до плажа в Таити.
Не се шегувай с мечтите ми! Ако си с мен - добре, ако ли не-просто се разкарай!
Не можеш да ми говориш така. Няма да ти позволя да си съсипеш живота.
И как ще ме предпазиш този път?
Махни си крака от чувала!
Не ме предизвиквай. Предизвикваш ли ме?
Просто ги остави. - Ще взема парите, човече.
Проклятие!
Подай ми ръката си.
Хвани се за мен!
Държа те, човече. - Чарли...
Хайде, Джон.
Господи!
Добре ли си? - Да.
Наред ли сме? - Мисля, че сме.
Хайде, нека да спрем кутрето. - Лесно е да го кажеш.
Ти и аз, човече. Какво може да ни спре?
Господи!
По дяволите! Патерсън не е освободил трасето.
Трябва да го забавим. Ще дерайлира. - Чарли, ще загинат много хора.
Направи нещо. - Не ще да помръдне.
12:20. Максимална скорост.
Другия влак е прекалено бърз! Ще пукнем! Чуваш ли ме? Мъртви сме!
Всички коли на Бърза Помощ, незабавно на Хамилтън Стейшън.
Завърти проклетото нещо обратно.
Какво говориш? Влакът ще направи салто.
Но ще останем живи, нали? - Не, те ще останат живи. Ние ще умрем.
Така да бъде. Завъртаме обратно ключа и казваме сбогом. И този път без изненади!
Не! Не!
Нямаме време за това. - Просто скачай, човече.
Не мога да скоча! В тунела сме!
Скачай! На моя отговорност.
Не! С теб съм до края!
Чарли, какво по дяволите правиш?
Да не мислиш да се измъкнем с това нещо?
Автопилот. Когато това се удари, ще върне ключа обратно.
Какво по дяволите правиш? - Не зная.
Къде ми е влакът? - Пристига, сър.
Кога? - След две минути, сър.
Това исках да чуя.
Когато се измъкнем от тук, подсети ме...
Дръж ме!
Да вървим напред.
Мъртви ли са? - Тук няма никой.
Тук са.
Тук сте. Ебавате се с влака ми и ще ви намеря.
Ще ви намеря!
По дяволите! Това Патерсън ли е? - Хайде, пазете се!
Какво ще правим? - Ще ви унищожа!
Успокой се!
Патерсън! - Дойдохме възможно най-бързо.
Хей, човече, чухме какво се е случило. Каква бъркотия!
Ако можем да помогнем с нещо... - Само трябва да ни помолиш.
Какво правите тук, боклуци? Вие дори не сте ченгета вече.
Стига човече, само искаме да помогнем.
И как ще се перчите сега, след като ви отнеха значките?
Моля?
Ето какво сте вие сега, шибани...
Плюеш ме в лицето?
Не го удряй! - Защо не?
Защото аз ще го ударя. - Не, не.
И двамата ще го ударим.
Арестувайте тези двамата за нападение.
Не, Патерсън, теб ще арестувам.
Ти изложи на опасност живота на невинни хора и трябва да си платиш за това.
Видя ли това?
Арестувайте този задник! Той се опита да ни убие.
Коя си ти? - Нима не ме помниш?
Полицай Сантяго.
Успяхме! - Успяхме!
Честита Нова Година.
Обичам те, човече.
Какво е това? - Малко понапълнях.
Да... а сега ми кажи, че си в шестия месец и не знаеш кой е бащата.
Не се превъзбуждай!
Господи!
Знаех си, че си превъзбуден. - Превъзбуден? Да не си откачил?
Рискувахме си живота, човече!
Нова Година е.
Спасих ти живота. - Цяло чудо е, че сме живи.
Субтитри: NIGERY Редакция : Morskiq