ДРАКОН Историята на Брус Лий
В главните роли: ДЖЕЙСЪН СКОТ ЛИЙ
ЛОУРЪН ХОЛИ
МАЙКЪЛ ЛЪРНИД
НАНСИ КУОН
КЕЙ ТОНГ ЛИМ и др.
Музика РАНДИ ЕДЕЛМАН
Оператор ДЕЙВИД ЕГБИ
По книгата "БРУС ЛИЙ - ЧОВЕКЪТ, КОГОТО САМО АЗ ПОЗНАВАХ" от Линда Лий Кадуел
Сценарий ЕДУАРД КХМАРА, ДЖОН РАФО и РОБ КОЕН
Продуцент РАФАЕЛА ДЕ ЛАУРЕНТИС
Режисьор РОБ КОЕН
ХОНГ-КОНГ 1949 г. (бел. пр. Брус Лий е роден в Сан Франциско на 27.11.1940 г.)
Кунг-фу е нещо повече от бойна система.
То е система на мислене.
Трябва да побеждаваш противниците си мислено,
независимо от формата им, защото някои от тях
няма да бъдат обикновени хора.
И какво могат да бъдат, Учителю?
Всеки от нас има демони в себе си.
Наричаме ги Страх, Омраза и Гняв.
Ако не ги победиш, дори сто години да живееш
животът ти ще е трагедия.
Успееш ли, дори един ден живот да имаш, това ще е триумф.
ФЕСТИВАЛ НА ФЕНЕРИТЕ 1961 г.
Спокойно, старче, не се притеснявай!
Извинявай, малкия.
Шест халби бира.
Какво ще кажеш за онази там?
Пожелайте ми късмет.
Може ли да направя едно кръгче? Хайде, чупката!
Като Фред Астер съм, нали?
Доста е игрива, нали?
Обичам да ми се опъват!
Раз, два, хайде!
Отдръпнете се! На опашката!
Какво искаш? - Да танцувам с нея.
Тя е за мен. Намери си някоя от вашите.
Тя е от нашите!
Чакайте, момчета!
Оставете ми го. Хайде, опитай пак.
Ще те науча аз, жълто копеленце!
Ще ти разбия мутрата!
А сега ще се пробваш ли?
Хей, Боб!
Искаш ли да опиташ това?
Добре.
Благодаря ти, Малък Дракон. - После ще ми благодариш.
Тате!
Идваха от полицията за теб. - Знам.
Морякът е в болницата с травмирани дробове.
Може да умре.
Сам си го търсеше. И започна пръв.
Той е племенник на помощник-инспектора в Коулун (част от Хонг-Конг).
Нещата ще утихнат. Мога да се скрия при приятели.
Вече нямаш приятели.
Ченгетата ще се върнат.
Трябва да се махна.
Седни.
От доста време мисля за това.
Трябва да напуснеш Хонконг. - За колко време?
Завинаги.
Шегуваш се, нали?
Сай Фонг, ти ще умреш в Хонконг, имах видение.
Твърде суеверен си, татко...
Вече си почти мъж.
Имаш правото да го узнаеш. Някога ти имаше брат.
Той умря при раждането. Демонът ни го отне.
Първородното мъжко отроче е много скъпо.
Затова, когато ти се роди ти дадохме името Сай Фонг - женско име.
Обличахме те с роклички, за да не разбере Демонът.
Научих те на английски, пак за да го измамим.
Но той те е открил...
И ще дойде за теб.
Трябва да тръгнеш тази вечер. - Къде да ида, татко?
Ти обичаш американските филми.
Обичаш американските коли. Иди в Америка.
Аз бях в Америка с Кантонската опера през 1940-а.
В Сан Франциско, представяхме "Пияната принцеса".
Ти се роди на 27.11
Онази сутрин се сдобих с теб и с три добри отзива.
Бях много горд. Ела тук.
Това е актът ти за раждане. - Брус Лий?
Звучеше ми американско. - Така си е.
Роден си там. Покажи го на имиграционните власти.
Трябва да те пуснат.
Ще ми трябват пари, за да отида в Америка.
Твои са.
Спестявах ги за теб, за ден като този.
Не знам какво да кажа.
Кажи, че ще успееш,
че там ще станеш толкова прочут, та дори аз да чуя.
Говориш ли английски? Упражнявам английския си.
Отивам в Америка.
Винаги съм искал да ида в Америка.
Джеймс Дийн, пържени картофи...
Страната на неограничените възможности.
А не ти ли казаха за "китайския късмет"?
Ние, китайците, сме строили железопътните им линии.
Американците спускали китайци с въжета, да поставят динамита.
Но ги изтегляли твърде бавно и "бум"...
Въжето се къса и "бай-бай".
Тогава американците казвали: "китайски късмет".
И се превивали от смях.
Те не ни броят за хора.
Откъде знаеш това? - Учител съм по история.
Днес нещата са различни. - Да, може би.
Аз съм различен. - Разбира се.
Ще видиш.
САН ФРАНЦИСКО 1962 г.
Здравей, казвам се Ейприл.
Аз съм Брус. - Знам.
Лий, почисти!
Почисти!
Лий, почисти. - Да, мис Янг.
Мистър Хо, тук сте да готвите, а не да създавате неприятности.
"За кого бие камбаната" от Ърнест Хемингуей
"Сгреших ли, Робъ Джорда,... ...Робърт Джордън?"
"Казах на испанците, че можем да направим нещо по-добо...добло...добро...добрро..."
Копеле!
Открадна ми момичето!
Хванете това копеле! Убийте го!
Влизайте вътре, всички!
Седни.
Заплатата за две седмици.
И за още две като компенсация.
А това какво е? - Помощен заем.
Това са доста пари, Лий. Какво ще ги правиш?
Ще потърся... - Ще ти кажа какво ще направиш.
Ще заведеш Ейприл в града. Ще й купиш хубави дрехи.
Ще се настаните в голям хотел. Ще се отдадете на секс.
Ще ядете в леглото, ще пиете уиски и шампанско.
И край на парите.
Ейприл също ще си отиде. А ти ще се върнеш при мен.
Ще миеш чинии, за да си изплатиш дълга.
И докато си млад и хубав ще бъдеш... мияч на чинии.
Това е единият вариант. Но има и други.
Какви? - Казват, че е добре да имаш образование.
Аз лично... предпочитам варианта с Ейприл.
Добрите миячи винаги ще са ми от полза.
Времето ти изтече, приятел. - Още не съм свършил.
Тренираме всеки ден от 15:00. Виж часовника - 15:00 е.
Това пише ли го в правилника?
Нещо си объркал правилниците. Прочети този дето е на английски.
Какво искаш да кажеш?
Че такива като теб не знаят английски.
Като мен ли? - Дръпнати, жълтури, като теб.
Убихте баща ми в Корея. Да не мислиш, че умирам от кеф,
като ми се пречкаш в залата? - Не ме докосвай.
Иначе какво? - Иначе и аз ще те докосна.
Че докосни ме бе, лимон!
Хайде де, давай! - Цапни го, Джо!
Не ме зяпай, докосни ме, жълтур!
Хайде де!
Уплаши се от теб.
Г-н Хендерсън, съжаляваме... - Идваш ли?
Ще си довърша тренировката. Можеш да я довърша с теб.
Да те видим, жълтур.
Разкарайте се от тепиха. Ще го размажа тоя.
Чакай.
Какво бе? С воня ли ще ме мориш?
Чакай, извинявай...
Тоя ще се бие ли или ще прави стриптийз?
Готов съм.
Добре владееш боксиране със сянка.
Жълтурите скачат височко, а?
Ще те пречукам, копеле!
Не съм копеле, аз съм Брус Лий.
Съжалявам за баща ти. Онези са били корейци.
Аз съм американец.
Добре го подреди, няма що! - Браво на теб, Джо!
Мир!
Аз съм Бени Сейлис, а той е Тад Овъртън.
Ще ни научиш ли на тия джиу-джицу номера?
Могат ли и други да го правят?
Нали ти казах - тайни жълтурски номера.
Видяхте ли как потече движението?
Бъдете като водата. Тя е най-приспособимото нещо.
Приема формата на всеки съд.
Изглежда безсилна, но може да разруши скала.
Придобийте силата на водата.
Толкова за днес, в петък - спаринг.
Здравейте, момчета! - Здравей, Линда.
Само на момчета ли преподаваш?
Уча всеки, който иска, но обикновено идват момчета.
Излизала съм с повечето от тия, значи съм минала доста схватки.
Сериозно, искам да взимам уроци.
В петък става ли, 15:00? - Срещата е уредена.
Не, това е ангажимент. Има разлика.
Довиждане, Брус.
Емоциите може да станат ваш враг.
Ако се отдадете на емоцията, може да загубите себе си.
Овладейте емоциите си, защото тялото следва духа.
Не говорим за победи, а за съвършенство.
А защо носят тия цветни колани?
Коланът е да ти държи гащите. Да направим спаринг.
Линда?
Линда и...
Линда и аз, предполагам. Хайде, Линда.
Не забравяй, уважение към противника.
Готова ли си?
Защитата ти е отворена. А това го предусетих.
Видя ли?
Не силата, а концентрацията е от значение.
Всички ние имаме "чи" - вътрешна сила.
Концентрирайте се и нищо не ще пречупи волята ви.
Открийте точките на контакт и се опрете на тях.
Тая поза ми харесва. - Да си уредим среща тогава.
Цялата група ли? - Само ние двамата.
Защо? - Защо ли?
Защо точно с мен? - Защото си падам по теб.
"Днес премиерът Никита Хрушчов заедно с други официални лица
направи своето първо посещение на Берлинската стена..."
Чао, мамо! Отивам на боулинг! - Не съм глуха.
Та къде отиваш? - На боулинга.
Приятно прекарване. И не закъснявай много.
Боулинг? Не можа ли да измислиш нещо по-свястно?
Стига, Шери! Трябваше ми чанта.
Леко, колата е на баща ми! - Гледай си пътя.
Не мога да повярвам.
Мислиш ли, че харесва синьото? Не е ли твърде измачкана?
И това за някакво си китайче!
Не мога да повярвам, че ще излизаш с китаец.
Ако го видиш, и ти ще хукнеш.
Не бих целунала цветнокож. Просто няма да мога.
Смятам да оживея след това. - Значи ще го целунеш?
Не само това. - И да ти пусне език? Китаец!
Може би нещо повече...
Толкова си долна.
Правиш се на примерна, а си същинска битничка.
Спести си проповедите, татенце.
Изглеждаш страхотно. - Благодаря.
Синьото ти отива. - Радвам се, че ти харесва.
Ти също си супер. За пръв път те виждам с толкова дрехи.
Да намерим маса, а?
Резервация за 20:00 за Лий.
Съжалявам, няма свободни маси. Изчакайте на бара, ако обичате.
Диплома по философия, значи? Какво може да се прави с нея?
Да размишляваш над факта, че си безработен.
Ти си чудесен учител. Мислил ли си да преподаваш кунг-фу?
А досега какво правех? - Имам предвид истински, по американски.
Да завъртиш бизнес. Верига като "Макдонълдс".
Обичам да преподавам, но...
Да, не е зле да хвърляш момичета на пода.
Харесва ми как това променя хората.
Не можеш да промениш хората с юмруци.
Те виждат нещо странно, не го разбират и то ги плаши.
Но щом им покажеш красотата на непознатото, вече не се боят,
защото то става част от тях.
Понякога странните неща могат да бъдат много красиви.
Извини ме.
Половин час гледам как давате маси на хора след нас.
Да не преувеличаваме. Няма и двайсет минути.
Сметката, ако обичате.
Мислех си... - Какво си мислеше?
Да те заведа другаде. На някое свястно място.
"ЗАКУСКА У ТИФАНИ"
Скъпа, какво става? - О, здравей.
Филмът много ще ти хареса.
Помниш ли? - Госпоицата плекалява!
Протестирам!
Загубих си ключа.
Вие загубила преди две седмици!
Не може все да ми звъните!
Пречите ми! Вий трябва ключ си направите!
Колкото и да си извадя, пак ще ги загубя.
Знаеш, че ме харесваш. - Скъпа, какво е това?
Харесваш ме. Аз съм харесван мъж.
След 30 секунди викам поиция!
Аз трябва почива! Аз артист!
Да си вървим.
Не се сърди. Няма да се повтори.
Ако обещаеш да не се сърдиш
ще ти дам да направиш снимките, за които говорихме.
Какво е това място? Какво ще правим тук?
Къде ти е жаждата за приключения?
Какво мислиш? - Не знам какво да мисля.
Как така не знаеш? Нали идеята беше твоя?
Моя ли? Да се нанесеш в хале?
Това не е хале...
... а първият кунг-фу институт на Брус Лий. Ти ме придума.
С теб се чувствам сякаш мога да постигна всичко.
Можеш.
Когато пристигнах тук знаех, че това е страна на идеите,
и затова е велика. Тук с добра идея можеш да направиш всичко.
Хвърляш камъче в езерото, то образува вълнички.
Скоро те достигат бреговете на езерото.
Ела.
Хвърли го.
Това е началото.
КУНГ-ФУ ИНСТИТУТ НА ДЖУН ФАН (истинското име на Брус Лий е Лий Джун Фан)
"Теорията на Хегел за синтеза" от Брус Лий
Какво ти става днес? Държиш се странно.
Ще тръгвам.
Казах на мама, че ще й помогна за обяда.
Майка ти сигурно си мисли, че вече си експерт в боулинга.
Ще й кажа. - Кога?
Когато съм готова.
Срамуваш ли се?
Срамуваш ли се, че искаш да се ожениш за китаец?
Не, не се срамувам.
А ти срамуваш ли се от мен?
Би ли казал на баща си за твоето бяло момиченце?
Да.
И какво ще каже той?
Няма значение какво ще каже. Важното е, че аз съм му казал.
Добре.
Добре!
Ще й кажа.
Но тя няма да разбере, Брус.
Захар, г-н Лий?
Сметана?
Колко бучки? - Една.
Линда, искаш ли кафе? - Не, благодаря.
Сладки? - Не.
Бременна ли си?
Не.
Добре...
Да обмислим нещата. От какво ще живеете?
Отварям училище в Оуклънд. Може би и в Пало Алто.
Ще бъде верига като Макдонълдс. - Няма да убивам мечтите ви,
г-н Лий, но светът се нуждае от сандвичи, а не от джудо.
Кунг-фу. - Няма значение.
Все повече хора искат да учат. С това се издържам в колежа.
Не отричам това. Но да поговорим за сериозните неща.
Децата. Нали все пак бракът е заради тях, Линда.
Ние бихме искали да имаме деца, някой ден.
И какви ще са те? Нито бели, нито ориенталци.
Ще бъдат нещо като мелези и никъде няма да ги приемат.
Ще бъдат американци, като Линда и мен.
Вие сте американски поданик, но не и истински американец.
Превържете си ръката, г-н Лий.
Говорих с него учтиво, сама чу.
Любимият ми порцелан... Заслужаваш нещо по-добро.
След месец ще си го забравила. Наистина ли искаш жълти бебета?
Искаш ли си жълти бебета! - Да, искам.
Чуй ме добре, Линда! Това ще ти донесе само болка.
Не мога да допусна това. - Не ти ще решаваш.
Мамо, ти няма да решаваш.
Линда, чакай!
Какво е това? - Връщам ви заема.
Къде отиваш? - На сватба.
ОУКЛАНД, КАЛИФОРНИЯ, 1964 г.
Здравей, скъпи. - Здравей.
Има ли нещо? - Засега не.
Какво правиш? - Освещавам мястото.
Няма нужда от освещаване. Имаме си реклама.
Отворено ли е?
Влезте.
Попадна ми една листовка. Рекох да намина.
Виждал съм да трошат разни дървении, братче.
Жестоки пинизи.
Аз съм Джером Спраут.
Аз съм Брус Лий, съпругата ми Линда.
Искам да взимам уроци. - Аз пък да ги давам.
Ама аз не съм китаец! - Забелязах.
Другите китайски учители направо ме отрязаха.
Дори не ме пуснаха да вляза. - Вече си имаш учител.
Ти пък си имаш ученик.
Повтаряй движението. А сега обратно.
Така ли? - Да.
Сега да ускорим малко. Готов ли си, Джером?
Благодаря.
Брус...
Разбрах, че обичаш да ти викат Брус.
Обвинен си, че нарушаваш правилата на бойните изкуства.
Има оплаквания от Уу Зо Лин, Уонг Джак Ман и от много други.
Ти преподаваш на белите. Това трябва да спре.
Ще преподавам на всеки, който иска да учи.
Брус, нещата тук стоят иначе.
Ние не издаваме тайните си на бели и черни.
Те са наши врагове.
Те не са наши врагове. Те просто не ни познават.
От векове сме толкова затворени и те не познават красотата
на нашата култура. Нека им я покажем.
Съжалявам. Не сме съгласни.
Заповядваме ти да спреш да преподаваш на белите.
Или какво? - Ще уредим спора чрез двубой.
Приготви се.
Не си ли гладен?
Днес си отменил заниманията.
Имам да уреждам някои неща. - Какви неща?
Нищо особено. Данъци.
Ще тръгвам. - Криеш нещо от мен.
Много пари ли дължим?
Аз дължа всичко това...
на теб!
Какво научи? С кого ще се бия? - Залозите са 20:1 срещу теб.
Кой е тоя тип? - Джони Сун, школата в Томпсън.
Букмейкърите не са глупаци, братче, той е истински убиец.
Ти да не си му импресарио? - Две от братлетата искали
да го ограбят миналата година. Единият пратил в болница,
а другият, който носел пищова - направо в гробищата.
Умееш да окуражаваш, Джером.
Братче, мамата си тракат в това семейство!
Височкият е по-малкият му брат - Люк.
Брус, забрави тая история! Забрави за нас и да се омитаме.
Предаваш ли се?
Предавам се.
Ще уча, когото пожелая. Аз решавам.
Г-жо Лий, аз съм доктор Арло. - Как е той? Добре ли е?
Да не говорим тук. - Добре ли е?
Трябва да подпишете някои документи, г-жо Лий.
Г-жо Лий?
Документите... за подпис.
Знаеш ли това е доста секси. Може да го запазим и като оздравееш.
Извинявай. Беше глупаво.
Знам, че си ядосан.
Не се ядосвай, нещата могат да се влошат.
Накъде повече?
Трябваше да кажеш къде отиваш. - Защо?
Защото съм ти съпруга. Имам правото да знам.
Помисли върху това, ако искаш. Че си ми жена.
Какви ги приказваш?
Погледни ме добре, Линда.
Имаме си малък проблем. - Повече е от малък проблем.
Тогава, имаме голям проблем.
Нали все хвалиш красотата на твоята култура.
Ето нещо за нашата култура - умираме си за големи проблеми.
Сега говориш така, но след 6 месеца ще искаш да си тръгнеш.
Няма да се разделим никога.
Върни се при майка си. С мен е свършено!
Кажи й, че си сгрешила.
Не ме докосвай! Не те искам тук!
Не те искам! Излез!
Остави ме сам! Не ме гледай така!
Кой е там?
Да ти разнообразя гледката.
Вижте големия кунг-фу мъжага! Първата трудност и се предава.
Млъкни!
Този дневник изглежда обикновен, но не е.
Това е твоето бъдеще. - Аз нямам бъдеще.
Имаш! Чувам да повтаряш - "Боят беше твърде дълъг,
твърде традиционни техники и сковани позиции от Уинг Чун".
Виждаш грешките - поправи ги! Спри да хленчиш и се бори.
Победи с духа си! - Не мога да пиша и да се движа.
Ти говори, аз ще пиша.
Чакам.
Ще отнеме цяла вечност. - Бързаш ли за някъде?
Аз не.
О, и още нещо...
Бременна съм.
Грешка е да се очаква изходът от схватката.
Не мислете дали ви чака победа или загуба.
Нека нещата вървят по естествения си път,
а уменията ще се проявят в точният момент.
"Егото" е най-голямата пречка за изпълнение на техниките.
Забравете знанията и уменията. Движенията да потекат свободно.
Да достигнеш просветление в боя, означава да...
Пътят за надмогване на кармата лежи в правилното използване на ума и волята.
Джийт Кун До не цели причиняването на болка,
а е един от пътищата към тайните на живота...
Релаксацията е есенциална за по-мощните и бързи удари.
Ударът се изстрелва свободно...
Как? - Без напрежение.
Не стискайте юмруците си преди мига на сблъсъка.
Ударът трябва да завършва рязко, няколко сантиметра зад целта.
Добро утро, дами! - Поздравления, г-н Лий.
Здравей, мили.
Малък е още, за да се бръсне.
Не са за бръснене. Наричат се Ба Гуа. (бел. пр. малки източни огледала от Фен Шуй)
Ролята им е като на гаргойлите по църквите. Слагаш ги около нещо, което искаш да опазиш.
Искам да го кръстим Брендън.
Харесва ми.
Искаш ли да го подържиш?
Погледни татко.
Красив е.
Ти си красива.
Пристигна! Отвори го, по-бързо!
Твоята книга!
ДАО на ДЖИЙТ КУН ДО от Брус Лий
Аз ще отворя.
Мога ли да вляза? - Защо?
Харесва ми прическата ти.
Хайде, мамо, не ми се бъбри ей така с теб. Какво правиш тук?
Дойдох да те видя. - Мен или жълтото бебе?
Мисля, че направих грешка.
Брендън! Това е баба! Баба е дошла да те види.
Влизай, бабо. Ще се радва да те види.
Как сте, г-н Лий? - Полу-човек, полу-кола.
Радвам се да го чуя.
Майка ти има страхотни крака.
Изглежда...
Прилича и на двама ви.
Може ли?
Колко си хубав!
Прекрасен е.
Толкова си сладък!
Постъпи правилно, детето ми.
Брендън, ти си юнак. Само ти можеш така.
Тайната на Джийт Кун До е проста.
То няма определена форма, затова приема всички форми.
Кунг-фу, Карате, Тае Куон До.
Класическите похвати схематизират схватките.
Но в реална ситуация, противникът не играе според формалностите.
Той не е робот, а човешко същество, живо и подвижно.
ПЪРВИ МЕЖДУНАРОДЕН ШАМПИОНАТ ПО КАРАТЕ НА ЕД ПАРКЪР
Както скулпторът отстранява излишното в камъка, докато се разкрие истината,
така аз развих бойно изкуство без фиксирани позиции и движения.
Клишетата в бойните изкуства спъват свободата.
Неотклонното следване на традициите не води доникъде.
Да го докаже!
Г-н Лий не е тук за турнира.
Успокойте се! По-тихо!
Докажи! Докажи!
Добре! Ще го докажа.
Но ще ми трябва някой, върху когото да го докажа.
Ще победя който и да е от тази зала за 60 секунди.
Аз ще се бия с него.
Бил съм го и преди.
Ще го бия и сега.
Полудя ли? Лекарите казаха да не се биеш.
Те казаха също, че никога няма да проходя.
Трябва ли да се окажат прави, за да си доволен?
Моля те. Ако ме обичаш... - Не става въпрос за нас.
Добре, но няма да имам сили да издържа това още веднъж.
Този път ще останеш сам.
Не отивай твърде далече.
След 60 сек. свършвам.
Тази схватка ще покаже дали г-н Лий е прав.
60 секунди!
Поклонете се към съдиите!
Поклонете се един на друг!
Г-н Лий?
Казвам се Бил Крийгър. Страхотен бяхте.
Напротив, беше твърде бавен. Много време му остави.
За мен си беше бързичко. Бихте ли го повторили пред камера?
Аз съм ТВ-продуцент. - Да бе, а аз съм Марвин Гей.
Започвам нов сериал - "Зеленият стършел" (The Green Hornet - намерете го във Файнд)
Бих могъл да ви включа.
ХОЛИВУД, 1966 г.
Чухте ли, че купих нова къща? - Чух нещо такова.
На пъпа на Малибу. Нема ви разпраам. Имам 100 м. плажна ивица в предния си двор.
Много стягаш. Ще ми спреш кръвообращението.
Кал, въведи го в сцената.
Щом светне твоята лампичка, излизаш през тази врата.
След това минаваш по перваза, покрай този ъгъл.
Искам да слезеш по стълбите, колкото можеш по-бързо.
Е, без контузии. Не искам да те губя първия ден.
И като стигнеш дотук, смяташ ли, че ще можеш да вземеш последните 5 стъпала наведнъж?
Ще опитам.
Всички по местата си.
Говорих с шефовете. Възхитени са.
Но има един малък проблем. - Ще се обадя по-късно.
Какъв е проблемът? - Става въпрос за Лий.
Много е... ориенталски.
Ами и ролята му е такава. Така е по сценарий.
Кейто е ориенталец.
Гледай да не сваля маската.
Звукозапис! Камера!
Клапа!
Начало!
"Добре, Зелен Стършел, къде е тайната формула?"
"Където й е мястото."
"Изпроси си го."
"Браво, Кейто!"
"- Благодаря, шефе."
Край!
Няма да го пипаме повече. - Реших да го направя по-динамично.
Идва от Хонгконг или Шанхай и отива в Сан Франциско.
Не искам да снимам градски истории.
Добре, ние сме строили ЖП-линиите. Какво ще кажеш за история в Дивия Запад?
Страхотно! Китайски имигрант обикаля из страната.
- Той ще е добрият, героят. - Разбира се, нали е звездата на шоуто.
Ще решава заплетени случаи.
- И то без оръжие, с голи ръце. - Идеята е добра - без оръжие.
Той търси нещо... - Баща си, който е дошъл
преди него, но го е изгубил. - Не, не баща си. Това с бащата е много изхабено.
Търси своя брат.
- Но не го намира? - Е, не и преди петия сезон.
Обикаля, търсейки брат си и решава проблеми без оръжие.
И притежава нещо, което никой не е виждал досега.
"Кунг Фу"! В главната роля - Брус Лий.
Той си спомня за учителя си и учи хората на своята култура.
И побеждава всеки враг.
Фантастично, имаме екшън, култура, чист уестърн!
- Но всъщност е ийстърн. - Точно така - ийстърн.
Ще полудеят по него. Можем да го въртим вечно.
Да не си я свил от Стийв Маккуин?
Не, той е свил моята. Качвай се, че закъсняваме.
Ти натискай амбриажа, аз ще работя по лоста.
# следват Мамас енд Папас - "Калифорнийски мечти" беквокалите в скобки :) #
# Пак ли-ста жъъл-тяят # /жъл-ти-теее ли-стааа/
# и не-бе си-вееей # /си-во-тооо не-беее/
# аз съм на-въъън # /нааа рааз-ходкааа съъъм/
# в то-зи зи-мееен дееен # /зи-мееен и сту-дееен/
# щях да съм на топ-лооо # /щях дааа съм дооо-бреее/
# ако бяяях във Ел Еееееей # /ако бях във Ел Еееееей/
# Блян за Ка-ли-фор-н'я # /бляяян зааа Кааа-лифооор-н'я/
# из-пра-щам ти аз днееес # :P
Радвам се, че дойдохте. Сега слизам долу.
Г-н Крийгър, на телефона.
Казвал ли съм ти, че бях кралят на ча-ча в Хонконг?
Около 15 000 пъти.
Казвала ли съм ти, че съм бременна?
Веднъж. - Пиши го два пъти.
Спрете.
Моментът не е подходящ, но искам да го чуете първо от мен.
Сериалът е спрян.
Знам, че не сте очаквали,
но ще завършим последните епизоди и това ще е.
Наслаждавайте се на купона.
Бил и аз ще започнем "Кунг-фу".
"Просрочено плащане" "Платете веднага"
Какво казаха за "Кунг-фу"?
Кога мислиш, че ще отговорят.
Какво ще кажеш за вечеря? Потърси ме пак.
Още не са решили за сериала. Засега им харесвал.
Не се тревожи.
Няма да вземат Мики Руни.
Не се тревожа.
КУНГ-ФУ
в главната роля Дейвид Карадайн
"Вземи колкото можеш по-бързо камъчето от ръката ми".
"Когато успееш да вземеш камъчето от ръката ми, ще е време да си ходиш."
Какво има?
Баща ми е починал.
Идва и си отива. - В сънищата ти ли?
Не, когато съм буден, Учителю.
Когато баща ти те доведе при мен, той ми каза всичко.
Искаше да те науча на Уинг Чун, за да се пазиш от злите сили.
Мислех, че това са суеверия.
"Суеверие" наричат невежите своето невежество.
У теб има нещо специално и демонът е дошъл за него
Дълго те подготвяхме за това.
Много добре...
Ами ако не се бия с него? - Нямаш избор.
Трябва да се биеш не само заради себе си.
Какво искаш да кажеш, Учителю? - Този демон е твоят страх.
Няма значение колко мъже си победил.
Ако не победиш собствените си страхове, ще предадеш демона на децата си,
както баща ти го предаде на теб.
Не, ти ще се бориш с него.
Когато достигнеш върхова форма, той ще дойде.
Задуха ли мусонът, бъди готов.
Г-н Лий, гоних ви из цял Хонгконг.
Купете си кола.
Шегувам се. - Казвам се Филип Тан.
Аз съм продуцент и искам да снимам филм с вас.
Приказките са евтини, а филмите скъпи.
Като Кейто вие имате тук малко, но верни почитатели. Добро като начало.
Сериалът тук не се казва "Зеленият стършел", а "Кейто".
Знаехте ли за това?
Пристигането на Кейто в този град е добра поличба.
Трябва да се връщам. Тръгнал съм за летището...
Нека да поговорим. Ще ви настаня в луксозен хотел.
Ще ви купя нов билет. Първа класа. Само един ден, ще се погрижа за всичко, моля ви!
Какъв ще е филмът?
ПОСЛЕДЕН ДЕН ОТ СНИМКИТЕ НА "ГОЛЕМИЯТ ШЕФ" /The Big Boss/
ПАК ЧОНГ, ТАЙЛАНД, 1970 г.
Брат ми вече не може да говори. Не може и да ходи.
Ти опозори семейството ми. Заклел съм се да те убия.
Да се закълнеш е лесно.
Какви ги говорят. Това го няма в сценария!
Прочетох книгата ти. Знам всичките ти номера.
Да видим дали си научил урока си.
Махай се, махай се! Спрете го!
Това беше най-страхотната бойна сцена, която съм снимал!
Онзи е полумъртъв, а ти освети лентата?!
Ти си луд, Лий!
Ще се погрижа да не работиш повече в Хонконг!
Беше толкова горещо, че си сложих куклата в хладилника.
Да, беше забавно!
Липсваше ни. - И вие ми липсвахте!
ПРЕМИЕРАТА НА "ГОЛЕМИЯ ШЕФ" ОКТОМВРИ, 1971 г.
Да се махаме, преди да са ни линчували.
ДОМЪТ НА СЕМ. ЛИЙ, ПРЕДГРАДИЯ НА ХОНГКОНГ, 1972 г.
Татко ще ме води на цирк!
Брендън, преоблечи се.
Хайде, голямо момче!
Леглото ти е доста по-удобно.
СТУДИА "ПЕРЛАТА НА ОРИЕНТА", ЯНУАРИ, 1973 г.
Някъде в цялата тази лудница май се прави сериал?
3 минути с това и все едно съм направил 200 лицеви опори.
Искаш ли да опиташ?
Не, благодаря. Може да го пресилиш и да ме екзекутираш с тока.
Мина ми такава мисъл. - "Възнаграден за убийство!" ще кажат някой.
Какво искаш, Бил? Не си дошъл да говорим за миналото, нали?
Дойдох да говорим за бъдещето.
Искам да те запозная с Фреди Уайнтрауб. Имаме планове за теб.
Какво, да не би Дейвид Карадайн да е отказал? - Не, Фред има сценарий.
Казва се "Влиза Дракона".
Ще снимаме тук, но това ще е обратният ти билет за Америка.
Истински холивудски филм. С цялата му дандания.
Не се притеснявай. Будна съм.
Работех по "Смъртоносна игра" и съм се увлякъл.
Децата добре ли са?
Не ти ли писна да задаваш този въпрос?
Линда и преди сме обсъждали това. Нямам избор.
Ти може би нямаш, но аз имам.
Връщам се с децата у дома за известно време.
Засега това е нашият дом.
Не, тук е мястото, където гледаме как работиш.
Какво искаш да направя? - Искам да дойдеш с нас.
Няма да стане.
Работих 10 години в Америка и какво получих? Нищо.
Получи мен.
Само ги приказват едни...
"Елате в Америка, при купищата пари!"
"Америка е за всички" Да, за всички БЕЛИ!
Но това не ти го казват. Трябвало е да го прочетеш сам.
Стига да можеш.
Аз не съм Америка. Децата ти не са Америка. Не ни отблъсквай.
Ние тръгваме. Искам да дойдеш с нас.
Искам децата пак да имат баща.
Не ми пробутвай номера с чувството за вина!
Това място ни съсипва! Не го ли усещаш, Брус?
Това място ни съживи. Тук аз съм някой.
В Америка съм поредния жълтур.
Поредният бачкатор, Чарли Чан, мияч във вонящ ресторант!
"Изглади ваш риза, бял господин?"
"Много щастлив, че построил ваш железопътен линия."
"Щастлив да копае в мини вместо теб, бял господин."
Това ли съм аз? Кажи ми, че съм това!
Вече не знам кой си!
Ти самият знаеш ли?
Сценарият на Уайнтрауб се казва "Влиза Дракона". Добър е.
Мислех, че сме комбина. Аз те направих мой партньор.
Партньори сме. Без теб няма да участвам.
"Съпродуцент - Филип Тан?" Това е обида!
Те предлагат това. Ти би могъл да измъкнеш повече.
Не е там въпроса. Нямаме нужда от тях.
Напротив, това е "Уорнър Брадърс". Голям бюджет, на английски,
международно разпространение... - Не на мен тия!
Да имаш аспирин?
Не знам колко още ще издържа.
Много ти се иска, а? Да те заобичат американците.
Нашата любов не ти стига.
Като хлапе имах лудата идея да покажа на света красотата на културата ни.
Да им дам герой, но китайски герой.
Ти го постигна. Сляп ли си?
Сега искам и още нещо.
Искам да спра да разбивам сърцето на жена ми.
Искам да играя с децата, без да си гледам часовника.
Те са американци. Трябва да се върна там или ще ги загубя.
А без тях нищо не е от значение.
32-РИ ДЕН ОТ СНИМКИТЕ НА "ВЛИЗА ДРАКОНА"
БРУС ЛИЙ
27.11.1940 - 20.07.1973 Основател на Джийт Кун До
Татко!
Брендън! Бягай, Брендън!
Ела, татко!
Бягай, Брендън!
Татко, той идва!
Всичко е наред, Брендън!
Сега, Брендън! Бягай!
Май те изгубихме за минутка, а? Добре ли си?
Брус? Добре ли си?
Татко! Какво правиш тук?
Аз живея тук!
Мога ли да си поиграя с вас? - Разбира се.
Татко, тук имаше тайфун.
Знам...
Но вече го няма.
Аз ще съм инженер, ти - техник. - Звучи страхотно.
Последен дубъл. - Направи го страхотно!
Линда, забравих нещо. - Какво?
Да ти кажа, че те обичам.
Не помня да си го казвал преди.
Но си го мислех всеки ден.
Три седмици преди премиерата на "Влиза Дракона",
който му спечели световна слава, Брус изпадна в мистериозна кома
и почина. Беше на 32 години.
Над 25 000 души присъстваха на поклонението в Хонконг,
но аз погребах тялото му в Америка, за да е близо до нас.
Оттогава хората не спират да се чудят как е умрял.
Аз предпочитам да си спомням как живя.
В памет на БРЕНДЪН БРУС ЛИ 01.02.1965 - 31.03.1993 "Ключът към безсмъртието"
Превод: tosem - bechora@abv.bg Корекции: Nikter - merlin@gamer.bg