23.976
Дензъл Уошингтън
..::: ДЕЖА ВЮ:::..
Вал Килмър
Паула Патън
Брус Грийнуд
Адам Голдбърг
Мат Крейвън
Елдън Хенсън
Джим Кавийзъл
Ще тръгнем навреме. Да заведем момчетата на купона.
Мамо!
Часът е 10.48 и денят се очертава горещ.
Ще се върнем в далечната 1964 година с "Бийч бойс".
Да пуснем дебелото корито да мине.
режисьор Тони Скот
АТФ - Бюро за контрол над алкохол, тютюн, оръжия и експлозиви.
Дъщеря ми е на ферибота. Моля ви!
АТФ, Ню Орлеанс. Агент Донъли.
Обади се в полицията. Искам записите от кея в Алжирс
и от моста в западна посока, между десет и единайсет часа.
Ясно.
Тук ли е агентът от АТФ? - Под моста е.
Как да стигна? - От южната страна.
Ти ли си агент Манути? Лари Манути от АТФ?
Лари ми е партньор. Аз съм Дъг Карлин.
Агент Призвара, ФБР.
Къде е Манути? - Във ваканция.
Обади му се да дойде.
Ще го направиш ли? - Не вдига телефона си.
Опитай пак. Важно е.
Очевидно.
Какво търсиш? - Нещо необичайно.
Ще ми помогнеш ли?
Да.
Амониева селитра с нафта. Селитрата е разтворима.
Нафтата изгаря,
отмива се от реката и дъжда, и единственото място, където може...
Под моста. - Точно така.
Няма потвърждение за престъпление.
Защо не удвоим периметъра, за да избегнем навалицата?
Ще са ни нужни всички за разпитите и свидетелите.
Ще си траем, докато потвърдят, че е престъпление.
Престъпление е.
Имаме част от електрически капсул-детонатор с кабел.
Има безброй такива разпръснати из Алжирс.
Вероятно от пластичен контейнер.
Течен експлозив? - Остатъците са под моста.
Изолацията ще ни даде информация за производителя на детонатора.
По-късно ще се захванем с механизма и захранването.
Няма да чакаме лабораторията, да ни каже, това което знаем.
А ти си...? - Дъг Карлин, АТФ.
Кой е шефът? - Аз съм Ед Елкинс.
Чудесно.
Къде е кафенето? - Ед?
Ще провеждаме разследване. Не може без кафе.
Там отсреща.
Отсреща? Добре, шефе. Благодаря ви, господа.
Видя ли нещо? - Трафик.
Превърти я.
Лари обади ли се? - Не, оставих още едно съобщение.
Момичето намери ли те? - Какво момиче?
Секси глас, питаше как изглеждаш. Представих те подобаващо.
Браво. Пусни касетата.
Лари, Дъг се обажда.
Знам, че си ми сърдит, но си ми нужен.
Дъг, от Ню Орлеанс на първа линия.
Шериф Рийд. Извадили са тяло от водата и искат да отидеш.
Да го задържат. Ще му се обадя.
Опаковка от бонбон? - Само това имах.
Ще ти я върна.
Задръж тук.
Обажда се Дъг Карлин от АТФ във връзка с вашето обаждане.
Телефонът ми е 504-555-0130.
Какво е това?
Прилича на колоездач. - Дай напред.
Спри го.
Какво прави?
Облекчава се?
Дай още напред.
По кое време е това? - 10.47 часа.
Преди експлозията. - Точно преди нея.
Моля за внимание. Благодаря ви, че сте тук.
Аз съм специален агент Макрийди и ръководя разследването.
Първо, ще кажа, че искрено скърбим за жертвите на тази ужасна трагедия.
По първоначални данни жертвите са 543 души.
Мъже, жени и деца.
Знаем през какво мина градът, но за разлика от "Катрина",
това бедствие не е дело на природата.
След щателна проверка и намерените до момента доказателства,
заключихме, че това е преднамерен терористичен акт.
Президентът подкрепя нашето становище.
От вас ще поискаме търпение,
тъй като разследването ще отнеме време.
Нещата са усложнени поради липсата на данни
за повечето от жертвите, а щетите са огромни.
Уликите ще се търсят на 30 метра дълбочина в мътната вода.
Няма да е лесно.
Кевин, къде е Дъг? - Току-що тръгна.
Колата му е още тук. - Взе трамвая.
Не гледай мен. Казва, че му помага да мисли.
Шериф Рийд.
Здравей, Дъг Карлин се обажда. - Знам, че ви е доста напечено.
Какво имаш за мен?
Две хлапета са намерили труп на жена близо до кея Алжирс.
Една трета от тялото й е изгоряло.
Следващите седмици такива тела ще са честа гледка.
Започнахме разследването. Задръж я, за да огледам.
Направиха го. Вече е при съдебния лекар.
Следовател вече е идвал? - Да, и си отиде.
По кое време точно са намерили жената?
Децата се обадиха в 10.42 ч. сутринта.
Искаш да кажеш 11.42 ч.
10.42 ч. сутринта. Протоколът е пред мен. Сложих си и очила.
Виждат се обгарянията на торса и крайниците.
Лицето, шията и гръдният кош не са засегнати.
Лекото подуване е заради престоя във водата.
Подръж за малко.
Пръстите на дясната ръка са откъснати до ставата.
Скосеният ъгъл показва, че са отрязани с един удар.
Вероятно от шрапнел. - Не.
Не може да е от шрапнел.
От изгорените места се отделя силна миризма.
Предполагам, че е била залята с нещо.
Нафта. - Изгорена?
Не знам, но ако е била близо до бомбата, нямаше да е тук.
Какво има? Какво правиш?
Имаш ли ултра-виолетова лампа? - Зад теб.
Виждаш ли? - Лепило.
Залепнало е здраво.
Водоустойчив скоч е. - Да.
Слушам. - Проверих докладите.
Клеър Кучавер е изчезнала тази сутрин.
Трябвало е да посрещне баща си на летището.
Разбрах.
Фил, направи пълна аутопсия. Наблегни на времето и причината.
Лабораторни анализи и всичко, което я свързва с експлозията днес.
Разбира се.
Клеър...
Красива е.
Така е.
Ако ви трябват снимки за разследването.
Можете да си изберете.
Господин Кучавер...
Съжалявам, но...
Трябва да потвърдите, че това е дъщеря ви.
Всичко, което знаете за дъщеря си през последните два дни,
както и преди това ще ми бъде от полза.
Не е много.
Самолетът ми кацна в 8.00 ч. тази сутрин.
След като не ме посрещна, реших, че се е успала.
Взех такси и отидох в къщата й.
Колата на Алън също я нямаше и реших, че най-накрая я е продала.
Кой е Алън? - Годеникът й. Бившият.
Скъсаха преди няколко месеца. - Къде е той сега?
В Монреал. - Ясно.
Не я заслужаваше.
Имам неин пуловер, ако ви трябва.
Няма нужда. Би било добре, ако имате ключове за къщата й.
Тя имаше среща.
По телефона снощи ми каза, че ще се вижда с някого.
Не каза с кого. Приятелката й Бет я уредила.
Бет... - Бет Уолш.
Понякога Клеър гледа дъщеря й, Аби.
Благодаря ви.
Това е достатъчно засега.
Ще поддържаме контакт.
Агент Карлин...
Да? - Искам да ги вземете.
Но аз... - Вижте ги, когато имате време.
Не е необходимо. - Напротив.
Знам как стоят нещата, агент Карлин.
Искам тя да значи нещо за вас.
МОЖЕШ ДА Я СПАСИШ
Форд Бронко, два цвята, отлично състояние.
Понеделник, 19.48 ч.
Здравей, Клеър. Татко е. Кацам в 7.55 ч. Не закъснявай.
Обичам те. До скоро.
Вторник, 09.44 ч.
Клеър, здравей. Бет е. Там ли си? Съжалявам, че звъня рано.
Обеща да звъннеш и малко се притесних.
Бет, това шега ли е? - Не, здравей. Просто се притесних.
Не мога да говоря сега. Ще ти звънна по-късно.
Вторник, 9.58 ч.
Вторник, 10.04 ч.
Клеър, татко е. Казах ти 7.55 часът, нали?
На летището съм и те чакам.
Надявам се, че си изпратила някого.
Обади ми се.
Вторник, 13.18 ч.
Обажда се Дъг Карлин от АТФ във връзка с вашето обаждане.
Телефонът ми е 504-555-0130.
Вторник, 13.18 ч.
Обажда се агент Дъг Карлин от АТФ във връзка с вашето обаждане.
Експлозията започва от предната палуба.
Продължава напред безпрепядствено, докато стигне до този люк.
Там става страшно. Ударната вълна взривява резервоарите.
Шахтата тук действа като комин,
и отвежда горивните пари до машинното.
Те причиняват вторичната експлозия, много по-мощна от първата.
Малката експлозия превръща самия ферибот в огромна бомба.
Предполагам, че взривното устройство е било в пикап или мини-ван.
Червен или кафяв на цвят. - Марка и модел?
Ще отнеме седмици, може и месец. - Част от регистрационна табела.
Провери всички джипове, пикапи и мини-ванове в щата.
Наетите или купени наскоро, обявените за откраднати също.
Агент Макрийди? Дъг Карлин, АТФ.
От Оклахома? - Точно така.
Този следобед присъствах на аутопсията на млада жена,
изхвърлена на брега до Полския пристан.
С изгаряния и следи от експлозив, който използват терористите.
Изгубила е и няколко пръста, които изглежда са отрязани.
Изглежда?
Изчислих, че е невъзможно трупа да стигне до другия пристан
за толкова кратко след експлозията. Била е убита два часа преди нея.
Преди нея?
Умряла е преди експлозията? - Да, името й е Клеър Кучавер.
Изплувала е преди експлозията и срещу течението.
Предположения? - Да.
Предполагам, че е отвлечена, завързана, запалена жива
и хвърлена в реката, за да изглежда като жертва на експлозията.
А тя не се е случила още. - Според резултатите,
атентаторът е бил в директен контакт с жената.
Разрешите ли нейния случай, приключвате и с този.
Защо тази жена? - Добър въпрос.
Лисва пикапът й.
Червено Бронко. Може би го е взел, за да закара бомбата с него.
И още нещо. Жертвата се е обаждала в местния офис на АТФ
сутринта, в деня на експлозията.
Ще го имам предвид. - Чудесно.
До скоро.
Къде е Лари? - Какво?
Лари Манути, партньорът ми. Това там е колата му.
Ти ми каза, че е в отпуск. - Точно така.
Какво?
Колите отвън са от паркинга на ферибота в Алжирс.
Принадлежат на жертвите.
Съжалявам.
Бивш морски пехотинец? - Да, сър.
Местен е. Роден и израстнал в Ню Орлеанс.
Семейството му тук ли е? - Не. Няма си никого освен работата.
Как ти се струва? - Бива си го.
И на мен ми допада. Върви при него.
Оклахома.
Да.
Бяхте ли близки с Лари? - Да.
Достатъчно, за да се караме постоянно.
Дъг, ръководя ново разследване.
Фериботът е първият ни случай и бих искал да си част от екипа.
Защо аз? - Имаме ограничения във времето.
Трябва ни човек, който да види местопрестъплението само веднъж,
да ни каже какво липсва, какво не би трябвало да е там,
кое да игнорираме, но най-вече какво да следим.
Местен си, знаеш хората, познаваш и района.
Защо човек от АТФ? - Защо не?
Не искаш ли да разбереш, кой е убил Манути?
Да, искам.
Предполагам, че имаш въпроси. - Все още не знам какви са.
Вече имам въпроси. - Не пипай нищо.
Дъг, помниш доктор Александър Дени.
Къде е звукът? - Компенсирам закъснението.
Техническа грешка.
Потокът е върнат с 4 дни, 6 часа, 3 минути, 45 секунди.
14,5 наносекунди.
Избери си място, на което да отидем.
Аз ли? - Да.
Какво търсим?
Улики, съмнителни типове и всичко, което не изглежда нормално.
Кога са правени? - Преди 4 дни и половина.
Дай ми мъжа с раницата.
Колко сладко! И на мен ми се иска така.
Стига толкова. Мини край автомобилите.
Как можеш да сменяш ъгъла на нещо, снимано преди 4 дни?
Цифрово възпроизвеждане. Обединяваме всички налични данни в обща картина.
Всеки ъгъл и всеки изглед от наблюдавания район.
Нека видим тунела на моста.
Програмата е нова. Нарича се "Снежанка".
Информацията е от седем спътника в орбита.
Едновременно използваме само четири и наблюдаваме определен район.
Все едно имаме много свидетели, всеки със своята гледна точка.
"Снежанка" значи...
А по кой от седемте сателита получавате звуковия сигнал?
Не разбирам защо...
Защо просто не превъртите до деня на експлозията?
Нужни са повече от четири дни, за да се възпроизведе този момент.
Най-важното е, че можем да го видим само веднъж.
Не можем да върнем десет минути назад.
Не можем да върнем и да проверим за втори убиец.
Не можем да видим как си купуваш панталони през 1983 година.
Имаме достатъчно време, за да видим всяко място в района.
Константата е една - времето. Винаги е преди 4 дни и шест часа.
Всеки момент от днес се простира с четири дни и половина в миналото.
Щом не движите времето, как става с картината?
Тя не се движи, просто сменяме гледната точка.
Интервалът от време е постоянен, бързо променяме само ъгъла.
Разбираш ли?
Да... Не!
Тоест след четири дни, които вече са три дни,
ще видите деня на експлозията.
Кои са го направили, как са го извършили.
А ти ще ни кажеш какво да гледаме.
Нещата, които ние бихме пропуснали.
За три дни извършителят може да напусне страната или да удари пак.
Трябва да направим нещо. Знаем, че е някъде там и планира удара.
Но не знаем кого да наблюдаваме.
Е, агент Карлин, накъде да гледаме?
Къщата на Клеър Кучавер.
Адресът е в обсег.
Усили сигнала.
Прихванах го. - Вкарай ни вътре.
"Снежанка" следи през стените.
Улавя инфрачервените лъчи, като програмата използвана в Ирак.
Групираме сигнала от четирите спътника.
Избираме топлинния и го възпроизвеждаме.
Защото всъщност не можем да виждаме през стените.
Клеър Кучавер.
Познаваше ли я?
Държах ръката й, ако това се брои.
Просто проверявам как си... Монреал е фантастичен...
Можем ли да видим какво гледа? - Да.
Записа ли го? - Да.
Клеър, там ли си?
Виж, имах доста време да си помисля и...
...искам да решим проблема с колата.
Или поне ми плати половината. Парите ми трябват.
Обичам те, скъпа. Обади ми се.
Невероятно!
Можеш ли да я проследиш? - Никакъв проблем.
По дяволите...
Какво?
В къщата на жертвата съм. На мъртвата жена - Клеър.
Какво намери? - Окървавени марли в коша.
Кървави кърпи в банята. И, Карлин?
Ти да не си забравил как се прави оглед?
Какво искаш да кажеш? - Къщата е пълна с отпечатъците ти.
Направи ми услуга и ми опиши какво виждаш.
Женска спалня. Тоалетка с огледало, гримове, бижута.
Схванах.
Има ли някой там, който си мие зъбите?
Не. Само няколко агента, включително Хендрикс,
и страхотната гледка към косматия му задник.
Разбрах. Ще се чуем по-късно.
Доволен ли си?
Вероятно е ходила на среща в нощта преди да бъде убита.
Търсим тефтер или нещо подобно. Записани телефони, кредитни карти,
дневници и така нататък. Искам да знам всичко за нея.
Не трябва ли да се концентрираме върху ферибота?
Може би е по-добре да търсим на ферибота,
но не знаем кога да гледаме нито как изглежда извършителят.
Докато при нея, ще забележим всяка промяна.
Здрасти, Бет.
Онзи тип, за когото ти говорих. Иска да те види.
Кажи му за понеделник.
Понеделник!
Не, за понеделник. Уговори ми директно среща.
С кого?
Дори за понеделник не съм сигурна.
Покажи ми тетрадката.
Понеделник става.
Може ли да върнем? - Не.
Информацията е твърде много за буфера.
Виждаме всеки момент само по веднъж. Без втори шанс.
Можем да направим запис само на това, което сме видели.
Можете да записвате? - Да.
По какъв начин шпионирането на голата жена под душа,
ще помогне на разследването?
Шанти, трябва да сме сигурни, че тя е чиста.
Бих искал да се разходим из къщата. Можеш ли?
Ганърс?
Тук ли си вече? - Да.
Виждам помади, бебешко масло. Тази жена е родена за поквара.
Какво има от другата страна? - Кухня.
Нека погледнем.
Ехо!
Възможно е някой да я наблюдава.
Има ли някой там?
Хей, Джинджър.
Тя усеща ли ни? Знае ли, че сме там?
Не е възможно. Сигналът е еднопосочен.
Сигурен ли си?
Да проверим наоколо.
Няма никой.
Кой я следи?
Ние.
Имам странното усещане, че някой ме наблюдава.
Боже, благодаря ти за храната, благодаря ти, че съм жива,
благодаря ти и за чудесния ден. Амин.
Здрасти, певецо. Изпей ми любовна песен.
Ще ми изпееш ли песен за любовта?
Здрасти.
Отдавна не съм...
Всичко що е сътворено от бог ще пребъде.
Вечността, която никой не може да ни отнеме.
Бившият не се ли появи? - Ти би ли?
И каквото ще бъде, то е вече било,
и Бог ще повика назад миналото.
Клеър обичаше музиката.
Има църква до къщата ни. Химните звучат из целия квартал.
Като малка видя шествието на едно погребение.
Същият ден ме попита, защо винаги чакаме да дойде краят,
за да слушаме хубава музика.
Скъпа Клеър, музиката е за теб сега...
...и завинаги.
Колко бяха шофьорите?
За четири лимузини са нужни четирима.
Значи е бил тук.
Мястото е в обсег.
Ресторант "Палас". Кухнята им е добра.
Извини ме. Да, моля?
Вие ли продавате Бронко?
Това е той. - Откъде знаеш?
Провери за телефона.
Почакайте за момент.
Искам запис на разговора и анализ на гласа му.
Чувате ли ме?
Първо искам да кажа, че съм сериозен купувач.
Със сигурност...
Много бързам. - Звучи чудесно.
Аз бързам с продажбата.
Офертата е много добра. Кога и къде мога да я видя?
Не му казвай.
Улица "Кинг оук" 827, във френския квартал.
Вече знае къде живее.
Утре вечер удобно ли е? - Всъщност, не.
Утре?
Ще я открадне в последния момент, за да не бъде обявена навреме.
Пипнах го. Номерът е 504-555-0147.
Проследявам го.
Тогава ще е късно. Джипът ми е нужен във вторник сутринта.
Друг може ли да ми покаже колата? - Не, съжалявам.
Не е глупав.
Ако не е сама и изчезне, някой ще я търси.
Шанти, искам да го видя. - Обажда се от уличен телефон.
Извън обхват е.
Не може ли някой да отиде с мобилния шлем?
Какво е това? Увеличава обхвата?
Моментална връзка със спътниците.
Можем да го използваме, когато целта е извън обхват.
Знаем ли колко дълго ще е на телефона?
Не много.
Благодаря. - Чао.
Голяма късметлийка съм, няма що.
Аз също.
Чухме гласа му, а лицето му ще издирим по старомодния начин.
Има ли камери в кабината? - Имаме достъп до всички камери.
Тази от другата страна на улицата е най-близката.
Превърти до времето, по което нашият човек звънна.
Къде е той? - Зад този отляво.
Можеш ли да приближиш?
Не е достатъчно, за да го идентифицираме.
Върни малко назад.
Спри.
Какво е това на земята?
Малка туристическа раница.
Имате ли програма за разпознаване? - Да.
Използвай я и търси същата чанта,
в последните 48 часа преди експлозията.
Досега не е ползвана за това. - Образът е опростен и ще е трудно.
Не разполагаме с друго.
Изглежда е същата.
Бинго!
Спри там.
Прилича на нашия човек. Къде е това?
Охранителна камера на пристана "Алжирс".
Кога се случва това? - Две вечери преди експлозията.
Имаме седем часа.
Имаме седем часа до два дни преди експлозията?
След 7 часа ще е възможно да видим този момент през сателитния сигнал.
Ясно.
Зловещо е.
Да наблюдаваме как ще бъде отнет животът на момичето.
Започваш да цениш живота.
Предлагам ти да се прибереш и да прегърнеш семейството си.
Аз мисля да го направя. - Аз го нямам.
Какво се е случило?
Губим всичко, което имаме. Майка, баща. Отиват си.
Младостта ни. Отива си.
Любимите ни си отиват най-бързо. Работата ни е такава.
Независимо колко усилия полагаш да задържиш някого - го губиш.
Надявам се да задържим онзи тип след няколко часа.
Ще пипнем кучия син.
Какво има?
Независимо от усилията, губим нея.
Не е ли така?
Какво има?
Мама ми каза да се помоля за Дейвид, а аз забравих.
Ще ми се разсърди.
Няма да се сърди.
Можеш да го направиш сега. - Късно е вече.
Никога не е късно, миличка.
Дейвид е бил добър човек.
Ти ще се помолиш за него, а аз за моята майка. Какво ще кажеш?
Какво става?
Рестартира се. - Готово, тръгна.
На линия ли сме? - Нещо прекъсна полето.
Това прекъсна полето ви. Ето това.
Ще ми кажете ли какво е, по дяволите?!
Не е видеонаблюдение. Не е електронно устройство.
Виждате в миналото. Да или не?
Лъжете!
Казах ти всичко, което мога. - Тя го видя. Четири дни по-рано!
Искам обяснение!
Някой да ми обясни!
Шанти.
В Кеймбридж работиха три години по този проект.
Искахме да използваме концентрирани енергийни потоци,
за да подобрим чувствителността на телескопите и случайно пробихме.
С достатъчно енергия можем да изкривим пространството.
Спрете с научните дрънканици! Или пък си продължете,
а аз ще изчакам, докато решите да ми обясните.
Намерихме начин да огънем пространството във времето.
Добре, по-просто.
Представи си, че пространството е плоско, като листа хартия.
За да достигне до определена точка, светлината преминава през листа.
Ние я огъваме и стигаме до точката, чрез моста на Айнщайн-Роузен,
Кратък път създаден от две гравитационни полета.
Така наблюдаваме през него. - Какво има на другия край?
Къщата на Клеър.
Изкривяването дава моментална връзка между отдалечени във времето места.
Моментална? - На това се надявахме.
Използваме много енергия, за да получим този сигнал.
Колко много? - Помниш ли токовия удар
в Ню Йорк миналата година?
Искате да кажете, че вие...? - Петдесет милиона домакинства.
Моя грешка. - Предпочитам да виня канадците.
Защо не мога да видя моста? - Невидим е за окото.
Но е реален и стабилен като сигнала на телефона ти.
Не знам как работи телефонът ми, но знам как да го използвам.
Затова, как го използваме? - Виждаме в миналото.
Навсякъде ли? - Има ограничения.
Да предава миналото ли? - Всъщност виждаме само миналото.
Дори на образа ти в огледалото му трябва време да се отрази.
Искате да кажете, че от другата страна на този мост
това минало е реално? - Да.
Създадохме това нещо по чиста случайност.
Този времеви прозорец е като гръм от ясно небе.
Уплашени сме от последствията, които ще понесем, ако си играем.
Затова само наблюдаваме. - Тя в момента жива ли е или не?
Днес бяхме на погребението, Дъг. - В момента жива ли е или мъртва?
Животът, както пространството и времето не е просто явление.
Разбрах!
Нима въпросът ми е сложен?
Избрал си кофти време да спреш тревата, приятел.
Ще говоря много бавно, за да ме разберат и философите в стаята.
Това е монитор, нали?
А това е счупен монитор.
Мъртъв е. Не е в състояние да предава данни.
Мъртъв е.
Тя жива ли е или е мъртва?
Жива е. - Ето, че стигнахме до нещо.
Каза, че светлината може да се върща. Какво друго?
Труп, човешко същество?
Не и живо същество.
Не можеш да победиш физиката.
Това е електро-магнитно поле. Преходът не е шега работа.
Електромагнитният импулс засяга мозъка и функциите на сърцето.
Не сте опитвали още? - Сигурни сме, че е невъзможно.
Дори теоретически. Мишката се върна мъртва. Мухата също.
А радиосигнал?
Полето ще го разпръсне. - Бележка с предупреждение.
Лист хартия. - Не...
Ако масата е малка...
Ще проработи. Можем да предотвратим експлозията.
Какво предлагаш? - Ще я изпратим до себе си.
Изпратете я до мен. В моя офис.
Четири дни по-рано, анонимната бележка ще бъде достатъчна,
за да го пипнем.
Стореното е сторено. Няма значение дали ще пратиш бележката.
Не можеш да промениш миналото. Физически е невъзможно.
А ако има и друго освен физиката?
Искаш да кажеш божествено? - Да, божествено.
Виж...
Бог вече е решил какво да се случи.
Наречи го вяра, съдба или каквото поискаш.
То се е случило и винаги ще продължава да се случва.
Може би, но нали затова го наричаме съдба.
Вероятно и вие сте прави, но едно нещо знам.
Винаги съм хващал хората, след като извършат нещо ужасно.
Поне веднъж в живота си искам да го направя преди да го извършат.
Разбирате ли ме правилно?
Мястото е в обсег.
Заплаха с "а".
Щом ще харчим толкова пари за ток, да се погрижим поне за правописа.
Според теорията за разклоненията... - Не, само това не!
Ще ти покажа.
Традиционно представяме времето с права линия, като река,
течаща от минало към бъдеще.
Но течението й може да се промени.
Точно така. При настъпване на съществено събитие,
в дадена точка по реката, ще се създаде ново разклонение.
Тя пак ще тече към бъдещето, но в друго русло. Променено.
Това е голямата река Мисисипи.
Ние хвърляме малко камъче в нея. Нима то ще отклони реката?
Традиционалист.
Ако създадем ново разклонение, какво ще се случи със старото?
Попитай радикалистката.
Може да продължи паралелно с новото, но е вероятно да спре да съществува.
Ние също изчезваме. Поне тази наша версия.
Няма да сме били тук, нито ще помним каквото и да било.
Е, тогава да изпратим десетте милиона долара.
Трябваше да я напишеш ти.
Ако разпозная почерка си, цялата вселена може да избухне.
Възможна терористична атака, фериботният пристан "Алжирс",
извършителят ще е там в 4.40 сутринта.
Готови сме. - Третият етаж, югозападния край.
Как разбра? - Проверих.
Това е моят глас. Къде съм?
Ето ме.
Това Манути ли е? - Да, партньорът ми.
Забравих за този момент.
Да изберем място, където да пуснем бележката.
На бюрото ти? - Да.
Приготви се.
Когато надуша нещо инстинктивно, това е добра полицейска работа.
Не е някаква конспирация срещу теб.
Хлапе, завърти, за да пуснем бележката.
Спомних си, трябва да побързаме. След малко ще си тръгна.
Трябва ни още енергия.
Дай ми още секунда.
Ще си тръгна всеки момент.
Всички стойте спокойно. - Почти съм готов.
Приятна почивка.
Хайде, давайте!
Какво стана? - Няма значение, включвай.
Премина ли? - Не знам!
Там е.
Преминала е. - Точно така.
Почакайте малко. Аз не се връщам.
Остави я Лари. Аз няма да се върна.
Остави я, Лари.
Лари, недей.
Проследи го. - След него съм.
Да оставим Манути. Бомбата ще е на кея всеки момент.
Ще се върнем при Лари след малко.
Къде е той?
Може ли да завъртиш наоколо?
Трябваше да го видим вече.
Ето го. Той е.
Приближи повече. Той е.
На моста, на гробищата, до банкомата... същият е.
Идентифицирай го.
Ще отнеме малко време. - Колкото е нужно.
Партньорът ти. - Виждам го.
Искам номера на пикапа. Снимай го.
Не се вижда. - Върни се.
Следвай го.
Къде е Манути?
Федерален агент! Излез от колата!
Върни долу.
Все още диша.
Какво можем да направим? - Не знам.
Ще излезе от обхват.
Можем ли да направим нещо? - Скоро ще го изгубя.
Сигналът отслабва.
Трябва да го усилим. - С мобилната апаратура.
Само Гaнърс може да го управлява, но е зает в момента.
Къде е? - Шлемът ли?
В пикапът.
Има ли ключове? - Да.
Това е той.
Карлин... - Къде е той сега?
На изток ли отива?
Да. - На изток към "Де Гол".
Вие гледайте посоката, а аз ще го проследя с този шлем.
Може ли?
Трябва да държи образа в полезрението си.
Как да го включа?
Има бутон отзад. - Видях го.
Накъдето и да фокусираш образа, ще виждаме това, което и ти.
Успя, пусна го. Пробвай визьора.
Задръжте така.
Изчезна. Излезе от обхват. - Какво?
Накъде тръгна? - Към "Десета".
На изток или на запад?
Не знам.
Изток или запад? - Изгубихме сигнала.
Почакай малко.
По дяволите!
Какво стана?
Невероятно е.
Дъг, гледай само напред.
Виждаме само това, което виждаш ти. Четири дни назад в миналото.
Прихванах го! Отново е в обхват.
Отива на запад, не на изток. На моста по посока за града.
Ето го! От другата страна!
Видях го! След него съм!
Карай внимателно.
Какво беше това? - Мисля, че удари нещо.
Дъг, следвай го отблизо. Ще го изгубим пак.
Дъг, какво става?
Виждам го.
Така е добре. - Карай плътно след него.
Пратете линейка на моста.
Разбра ли?
Изгубих го.
Не, ето го! Той е.
Тръгва към изхода.
Виждам го точно пред себе си.
Карлин?! Какво беше това?
Дъг, добре ли си?
Дъг?
Счупено е. Не виждам нищо. - Имаме сигнал. При нас предава.
Виждате ли? - Докато говорим, той се измъква.
Можеш ли да шофираш?
Да, къде е той? - Завърти шлема на 360 градуса.
Мина покрай теб. - От коя страна?
От дясната.
Ето го! - Западният изход.
Този срещу мен e блокиран. - Тръгни по отворения.
Тръгвай!
Виждате ли го? - Завърти надясно.
Още ли го виждате?
Той е в края на моста.
В края на моста.
Говорете ми.
Точно в този момент чувствам, че съм много близо до теб.
Карай към изхода под теб.
Хвани следващата отбивка.
Добре, слизам от моста.
Два пъти ще свиеш вдясно. - Разбрах.
Пак надясно.
Виждате ли го?
Тръгнал е към езерото. Завий наляво.
Спокойно, Дъг. Той е точно пред теб.
Ясно.
Приближава оградата. Виждаш ли я?
Да, видях я.
Вземи раницата. Там е зарядното за визьора.
Чувате ли ме? - Да, отлично.
Много добре.
Какво прави той сега?
Минава зад сградата.
Сякаш е гръмнала бомба тук. - Виждаме някаква постройка.
Не е ли разрушена? - Не.
Има някакъв камион вътре. Линейка е. Виждате ли я?
Не, нищо такова.
Виждате ли нещо?
Пред теб е.
Дъг, той вади Манути от колата. - Къде?
Завърти надясно.
Изважда го от колата. - Виждате ли го?
Да, точно пред теб е.
Пусни ми звука.
Излъчвам сигнала. - Завърти се. Зад теб.
Лари? - Малко надясно.
Къде е той? - Влачи го по цимента.
Лари?
Какъв е този звук?
Какъв е?
Залива Манути с някаква... запалима течност.
Мисля, че е същата, която намерихме при ферибота.
Събужда се.
Приготви се да станеш свидетел на убийство.
Не биваше да се намесваме.
Манути е умрял и на ферибота. Ние просто променихме начина.
Не е сигурно. Можеше да стои до теб, ако не беше видял бележката.
Би се случило, ако теорията за разклоненията е вярна.
Нищо не сме променили. Не можем да го направим.
Това се опитвам да ви кажа. - Ето какво сме направили.
Има униформа и пропуск.
Както и достатъчно голям пикап, за да закара бомбата на ферибота.
Тук се появява Лари.
Стрелял е по предното стъкло.
Искате ли маска? - Не.
Разбива предното му стъкло, кръвта му е по седалките,
затова на нашия човек му трябва друга кола.
Колата на Клеър.
Променихме едно нещо, но не и крайният резултат.
Имаме съвпадение. Карол Орстад.
Кой е този? - Собственикът на рибарника.
Регистрация на пикап, лодката, всичко съвпада.
И още един имот на Мъли авеню номер 587 в Ню Орлеанс.
Той ли е или тя? - Той. Да вървим.
Чисто.
Проба 1-2-3-4...
АТФ, Ню Орлеанс, провеждане на разпит с Карол Орстад.
Знаеш, че имаш право на адвокат. - Да, сър.
Възхитен съм от твоята... прецизност.
Експерти като теб, не се срещат често наоколо.
Ако нямаш нищо против, ще използвам разпита
за показно на младите колеги. - Нямам, сър.
Да поговорим за мотива ти. Използваш експлозив срещу американския флот.
Поправка, сър. Американското правителство.
Тук пише, че си поискал да постъпиш във флота, но са ти отказали.
В армията резултатът е бил същият.
Защо са го направили?
Защото не харесват патриотите.
Никой вече не признава честните ни намерения.
Решиха, че съм ненормален, психически нестабилен.
Не ме оцениха достатъчно. - Вече го направиха.
Надявам се, сър.
Вие сте от АТФ, нали? - Точно така.
Имате ли цигара? - Не, но мога да ти донеса.
Искаш ли?
Ако искаш да кажеш нещо, направи го по микрофона.
На човек никога не са му излишни малко алкохол, цигари и експлозив.
Сещам се и за още нещо.
Като във войната за независимостта.
Патриотът за едни, е бил терорист за други.
Точно така.
Не беше отмъщение. - А какво?
Съдба.
Съдба ли?
Ти ме попита за мотивите.
За методите ми. - Да.
Те са свързани.
Всичко е свързано.
Каква е връзката с Клеър Кучавер?
Трябваше ми кола. - Само толкова?
Трябваше ми кола, с която да отклоня следите.
Имах, но тогава се появи ченгето.
Това ченге беше федерален агент.
Mоят партньор. Ти го застреля.
Щях да го запаля, но тогава се събуди и... не исках да го мъча.
А защо не направи същото за Клеър Кучавер?
Защото...
Трябваше да изглежда като жертва на експлозията във ферибота.
Отидох до тях, защото й казах, че ще купя колата.
Сграбчих я в гръб и залепих устата й с тиксо.
Завързах я и я откарах в къщата си.
Сложих бомбата в колата й, а нея залях с бензин.
Божичко...
И после? - Мисля, че знаеш...
Не, не знам. Ти ми кажи. Ти си героят, хайде.
След това си убил 543 души. Как се чувстваш от постъпката си?
Мисля, че си убиец от самото начало.
Понякога свободата изисква повече.
За мен тези хора са жертви, а за теб просто доказателства.
Пипнахме го.
Не знаеш какво предстои.
Нямаш представа. - Знам на теб какво ти предстои.
Ще си на сигурно място за много дълго време.
Този случай няма да стигне до съда.
Защото знам какво предстои. - Нима?
Какво има в тази вода? Виждаш в бъдещето?!
Добре, кажи ми.
Казах ти вече, аз следвам съдбата си.
Целта си.
Дяволът разсъждава като човек, докато бог мисли за вечността.
Отчаян съм от света, който се е запътил към ада.
Но аз имам безсмъртието и ще бъда запомнен. Съдбата ми.
Бомбата има своя съдба.
Тя е в ръцете на създателя.
Който се опита да промени съдбата, ще бъде унищожен.
Който се опита да й попречи, ще я предизвика.
Вие не разбирате.
Не сме тук, за да оцелеем. Аз съм тук, за да победя.
Дано имаш вяра в бог, приятел.
Ще ти е нужна.
Дано имаш вазелин... Ще ти бъде нужен.
Какво ще правим сега?
Приключваме. - Какво?
Получихме всичко. Заключенията, заподозреният, признанието.
Сър, може би е по-добре да видим как се случва всичко.
Прав е. Разчитаме на признанието, а са нужни още доказателства.
Има доказателства, агент Карли. Няма нужда да продължаваме.
Името ми е Карлин, а не Карли.
Имаме правила, които ти наруши. Имаме и мъртъв агент.
Сър, според една теория, намесата ни не го променя.
Всичко свърши. Опаковайте за следващия случай.
А Клеър? - Какво за нея?
С обвинението на Орстад ще получим доста въпроси за доказателствата.
Какво ще стане с Клеър?
Пипнахме го за атентата и за убийство на федерален агент.
Не мога да го приема, сър. - А на мен не ми пука.
Няма значение. - Той ще я убие.
След 12 часа. - Направил го е преди четири дни.
Беше на погребението й. Какво ти става?!
Очакваше се.
Задържах доклада си, докато го хванем.
Мисията е изпълнена.
Това е победа, Дъг.
Работата ми е да доведа нещата докрай, а твоята да ме улесниш.
Какво да кажа на баща й?
Хванахме кучия син.
Не можем да спасим жертвите. Не можем да утешим близките.
"Губим всичко, на което държим", това са твои думи.
Дъг, смъртта на Клеър не е по твоя вина.
Това е само теория.
Баптиска църква "Възкресение"
Дани, Дъг е. - Очаквах обаждането ти.
Знаеш какво може да се случи.
Знаем какво се случва, ако не опитам.
Желаещите да умрат в името на науката, не са много.
Гледай само да не ме пратиш в някоя морга.
Ще ми помогнеш ли?
Ще разберем като дойдеш.
Дъг ли беше?
Ще те помоля, да спуснеш щорите, когато приключиш.
Още веднъж и щеше да включиш алармата.
Без него.
Масата ти трябва да е максимално ниска. Свали всичко.
Е, може да задържиш бельото. - Много ти благодаря.
Не каза ли, че не вярваш в промяната на миналото?
Вярвам и в бог, но не казвай на никого.
Ще кажа на всички. - Като стана дума за това...
Да, знам. Електромагнитното поле, правата линия. Разбрах всичко.
Проблемът е, че колкото и изобретателни да сме,
преди четири дни и половина може да ти се обадят от съседния офис,
и да ти кажат "агент Карлин елате да видите нещо".
А когато отидеш, да се изправиш срещу собствения си труп.
Можеш да грешиш много пъти, нужно е само веднъж да е точно.
Освен това щях да си спомня.
Към теб ли да се обърна? - Да, като бележката.
Готов ли си? - Не.
Не е нужно да го правиш.
Може би съм го направил вече.
Дъг?
Добре ли си там? - Да.
Добре съм. Аз...
Наслаждавам се на себе си.
Още ли съм тук? - Засега.
Готов ли си? - Готов съм.
Нямам търпение да се срещнем преди четири дни.
Ще ми кажеш, дали изглеждам по-млад. - Непременно.
Запомни, фериботът избухва във вторник в 10.50 часът.
Запомних.
Започваме.
Ще се видим вчера. - Щом казваш.
Какво по дяволите...? - Генераторът ще се включи.
Никой да не мърда. - Много странно.
Докторе! - Какво става?
Откъде се взе?
Да го вкараме.
Странно...
Дръпни се!
Презареди.
Зареди на 300. - Готово.
Обдишвайте!
Федерален агент. Трябват ми ключовете за линейката.
Вътре са. - В тази ли?
Сложете ръцете си на масата.
Полейте го.
Новините в 8.30 ч.
Властите са обезпокоени от прекъсването на тока
на източния бряг миналата нощ.
Успокой се. Почакай.
Клеър! Аз съм федерален агент.
Всичко е наред. Аз съм федерален агент.
Вече си в безопасност.
Аз съм федерален агент. В безопасност си.
Него го няма вече.
Махни се от мен!
Нека те развържа.
Погледни ме.
Ще се махнем оттук. Разбираш ли?
Откъде знаеше, че ще има ключове в колата?
Добър въпрос. Не знаех.
Терорист ли е? - Да, името му е Карол Орстад.
Аз съм част от специален екип, който го следи.
Планира да взриви ферибота. Днес, в 10.50 часа.
Значи отиваме в полицията? - Не. Твърде сложно е.
Нямаме време. Отиваме директно на пристана в Алжирс.
Едва ли ще успеем. Губиш много кръв.
Ще се справя. Имам по-малко от два часа, за да го пипна.
А ако не се справиш? Какво ще стане?
Ако не успея...
Какво?
По пътя ще се отбием у вас, за да се почистя и ще те оставя.
Съгласна ли си? - Да.
Здрасти, Джинджър.
Не обича непознати. Нужно ли ти е нещо?
Само чиста кърпа. Аз ще се оправя.
Сигурен ли си? - Да.
Ще ми дадеш ли якето на гаджето си?
Разбира се.
Виж, аз...
Не бива да носиш тази рокля. - Какво?
Защо не облечеш синята, бялата или която и да е.
Довери ми се. Жертвата бе облечена по този начин и...
не е на късмет.
Добре. - Довери ми се.
Ще я сменя.
Спри! Не мърдай!
Ще се обадя на полицията.
Аз съм полицията. - Не! Не си!
Не ми зададе въпроси, не записа показания.
Знаеше къде живея. Какво има в гардероба ми?!
Кой си ти? - Аз съм Дъг Карлин.
Агент от АТФ и провеждам разследване, което...
Как да съм сигурна? Бях с чувал на главата. Може да си бил ти.
Погледни ме, Клеър. Ти го одраска. Имам ли рана на лицето си?
Одра му лицето.
Лягай на пода.
Лягай на пода!
Лягай!
АТФ, Ню Орлеанс. Агент Донъли.
При вас ли работи агент Карлин? - Да, но не е тук в момента.
Да му предам ли нещо? - Бихте ли го описали?
Висок е метър и осемдесет. Черен...
Не изглежда зле.
Телефонът ми е 877-504-8423.
Почакайте, за да запиша. Готово.
Ало?
Ставай.
Ще ми кажеш ли истината?
Защо си тук? Защо се случва всичко?
Толкова е объркано и безсмислено.
Ако трябва да кажеш на някого
най-важното нещо на света, но знаеш, че няма да ти повярва?
Какво би направила? - Ще опитам.
Не можеш да си сигурен в какво би повярвал другият.
Не разбирам за какво е всичко...
Побързай. Нямам много време. - Само ти ли можеш да го спреш?
Само аз знам къде ще бъде и какво ще направи.
Как разбра? Откъде знаеш толкова неща за мен?
Да речем, че правителството разполага със специално устройство,
с което виждам неща преди всъщност да са се случили.
Не знаеше, че ще сваля оръжието. - Знаех.
Не, не знаех.
Така добре ли е? - Да, чудесно.
Така е по-здраво.
Удобно ли ти е? - Да, идеално.
Не се справям добре с тези неща.
Напротив.
Какво има?
Не променяй нищо.
Трябва да тръгвам, а ти ще дойдеш с мен.
Нали каза да стоя тук? - Сгреших. Тръгваш с мен.
Не отговаряй!
Това е приятелката ти Бет. Остави секретаря да се включи.
Ще каже "Клеър, здравей. Бет е."
"Съжалявам, че звъня рано."
"Обеща да звъннеш и малко се притесних. "
Клеър, здравей. Бет е. Там ли си?
Съжалявам, че звъня рано.
Обеща да звъннеш и малко се притесних.
Бет, това шега ли е? - Не, здравей. Просто се притесних.
Не мога да говоря сега. Ще ти звънна по-късно.
Повярвай ми. Само с мен си в безопасност.
Да вървим.
Защо не се обадим на полицията?
Защото той е на ферибота.
Няма да разбере, че е разкрит, докато не стане късно за измъкване.
Ще настрои таймера и ще отиде на моста, за да наблюдава.
После какво? Ще дезактивираш бомбата?
Ще дезактивирам бомбата.
Ето я колата ми.
Всички тези хора...
Погледни. - Къде?
Мъжът с военното яке, който приближава насам.
Точно както ми каза.
Виждаш ли охраната зад теб?
Когато фериботът тръгне, искам да им кажеш за бомбата.
Ще ми повярват ли? - Надявам се.
Ще ме арестуват.
Ще те поставят под наблюдение, а това е добре.
Не се обръщай.
Дъг...
Внимавай.
Господине!
Трябва да минете от другата страна.
Тук е забранено за пътници. - Разбрах.
Невероятно, но тръгваме навреме. Да заведем момчетата на купона.
Мамо!
Извинете, господине!
Палубата с автомобили е забранена за пътниците.
Забранено е, господине.
Ето я съдбата ти, Орстад.
Дяволът разсъждава като човек, а бог се грижи за безсмъртието ни.
Какво каза?
Казах, че ще ти е нужна малко вяра, приятел.
Излизам.
Какво каза?
Мислех, че си патриот. - Такъв съм.
Патриотизмът изисква жертви.
Това смятам да направя. - Кого? Нея или мен?
Готов си да жертваш други, но не и себе си.
Патриотизмът трябва да се съживи с кръвта на патриоти и тирани.
Понякога свободата си струва няколко човешки живота, нали така?
Кой си ти, Орстад?
Кой си ти?
Не трябваше да се случва така.
Добре ли си?
Аз ли го убих? - Не, аз го направих.
Часът е 10.48 и денят се очертава горещ.
Ще се върнем в далечната 1964 година...
Ще умрем. - Не, няма.
Настъпи газта.
Газта!
Ръцете на тила и излезте от колата! Веднага!
Ако слезем сега, всички умират.
Ще броя до три!
Давай!
Дъщеря ми е на ферибота. Моля ви!
Госпожо, трябва да останете тук.
Ще дойдат да ви вземат и да ви зададат няколко въпроса.
Боби.
Всичко наред ли е? - Извадихме я от водата.
Замесена е по някакъв начин.
Ясно.
Как сте?
Дъг...
Точно така.
Добре ли сте? - Да.
Срещали ли сме се?
Да. Срещали сме се.
Елате с мен.
Добре ли сте? - Да.
Сигурна ли сте?
Всичко наред ли е?
Какво има?
Дъг...
Как ще постъпиш, ако трябва да кажеш на някого
най-важното нещо на света, но знаеш, че той няма да ти повярва?
Ще опитам.
Не.
Превод и корекции: hag редакция: Zaza14
Филмът се посвещава на силния дух на хората от Ню Орлеанс.